П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

09 червня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 540/2877/19	

 	Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.                                                         Дата і місце ухвалення: 12.03.2020р., м. Херсон                                   	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –    Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.
        при секретарі  –    Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Чорноморської митниці Держмитслужби на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 березня 2020 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Строй Мир» до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, 

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Строй Мир» звернулося до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 17.12.2019р. №UA508000/2019/000007/2.
Позов обґрунтовувало тим, що з метою здійснення митного оформлення товару (дитячі стільчики для унітазу з пластмаси, меблі з пластмаси, ванночки для купання з пластмаси,  прибори столові та кухонні з пластмаси, речі домашнього вжитку з пластмаси), ввезеного на митну територію України на виконання умов контракту, укладеного 15.10.2019р. з компанією-нерезидентом GEMON GIDA IC VE DIS SANAYI TICARET LIMITED SIRKETI, позивачем до Чорноморської митниці Держмитслужби була подана митна декларація, в якій митну вартість товару визначено за першим методом – ціною договору. На підтвердження митної вартості товару були надані відповідні підтверджуючі документи. Однак, митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 17.12.2019р. №UA508000/2019/000007/2, обґрунтоване тим, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Таке рішення ТОВ «Строй Мир» вважає незаконним та зазначає, що товариством надано митному органу достатньо документів, з яких являється за можливе встановити митну вартість товару, задекларовану підприємством. 
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 12 березня 2020 року позов задоволено у повному обсязі.
Визнано протиправним та скасовано рішення Чорноморської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 17.12.2019р. №UA508000/2019/000007/2.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Чорноморської митниці Держмитслужби на користь ТОВ «Строй Мир» судові витрати у розмірі 1921 грн. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням, Чорноморська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення від 12.03.2020р. з прийняттям нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову ТОВ «Строй Мир».
В обґрунтування доводів апеляційної скарги Чорноморська митниця Держмитслужби зазначила, що декларантом заявлені неповні відомості про митну вартість товарів, надані документи містять розбіжності, а тому в ході виконання митним органом митних формальностей не виявилось за можливе підтвердити заявлену декларантом митну вартість товарів, оскільки складові митної вартості (фактурна вартість) достовірно документально не підтверджені. Додатково подані позивачем документи не спростували сумніви щодо достовірності заявленого рівня митної вартості.
Зокрема, Митним органом встановлено, що для підтвердження транспортних витрат декларантом надано договір транспортно-експедиційних послуг №0012-Т/18 від 06.03.2019р., за умовами якого Експедитор ТОВ «Глобал Оушен Лінк» зобов`язується забезпечити послуги з організації перевезення вантажів Клієнта ТОВ «Строй Мир». Однак, з вказаного договору не вбачається, що саме ТОВ «Глобал Оушен Лінк» встановлює вартість перевезення; надані до митного оформлення документи не містять посилань  на визначення ціни перевезення (фрахту) безпосереднім перевізником товару. Крім того, до митного оформлення декларантом не надано заявки, про яку йдеться у договорі транспортно-експедиційних послуг №0012-Т/18 від 06.03.2019р.
Також, апелянт посилається на те, що серед документів, наданих митниці для підтвердження заявленого рівня митної вартості відсутня інформація про те, що товар не страхувався покупцем, що може свідчити про приховування достовірної інформації щодо страхування товару. 
Посилається апелянт і на те, що додатково наданий ТОВ «Строй Мир» прайс-лист має адресний характер та суб`єктивну спрямованість, що суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції необмеженій кількості потенційних покупців. Наданий прайс-лист від 29.11.2019р. та комерційна пропозиція від 02.12.2019р. виставлені пізніше ніж рахунок на попередню оплату та, відповідно, пізніше за здійснення фактичної оплати за товар. 
З огляду на викладене, апелянт зазначає, що митна вартість товарів, заявлена позивачем за основним методом (за ціною договору) не могла бути визнана органом доходів і зборів, у зв`язку з чим, після проведених консультацій, Митним органом правомірно було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 15.10.2019р. між компанією GEMON GIDA IC VE DIS SANAYI TICARET LIMITED SIRKETI, як Продавцем, та ТОВ «Строй Мир», як Покупцем, укладено контракт №TR-UA-19/10/15, за умовами якого Продавець зобов`язується на умовах FOB ISTANBUL/TURKEY (Інкотермс 2010) продати, а Покупець оплатити та прийняти товар в асортименті, кількості і цінах згідно супровідних документів.
Для здійснення митного оформлення товару, поставленого за вказаним контрактом (товар №1: дитячий стільчак для унітазу з пластмаси  (код товару 39222000); товар №2: меблі з пластмаси: комод у асортименті, полка для взуття у асортименті (код товару  94037000); товар №3: ванночка для купання з пластмаси  (код товару 39221000); товар №4: меблі для сидіння з пластмаси: дитячий стілець, маленька табуретка (код товару 94018000); товар №5: прибори столові та кухонні, з пластмаси: сушарка для посуду, великий лоток для столових приладів, круглий хлібник, овальний хлібник, сушарка для приладів, прямокутний піднос, тримач для столових приборів, етажерка для овочів (код товару 39241000); товар №6: речі домашнього вжитку з пластмас: дитячий горщик, кошик для білизни з малюнком, мала корзина для білизни, великий кошик  для білизни, сміттєвий контейнер (код товару 39249000) 17.12.2019р. декларантом ТОВ «Строй Мир» до сектору митного оформлення Чорноморської митниці Держмитслужби подано митну декларацію №UA508040/2019/100355, відповідно до якої митна вартість товару визначена позивачем за ціною контракту 15844,48 дол. США.
Разом із митною декларацією №UA508040/2019/100355 позивачем до митного оформлення були подані наступні документи: пакувальний лист, рахунок – фактура (інвойс), коносамент, автотранспортна накладна, декларація про походження товару, зовнішньоекономічний договір (контракт), доповнення до контракту, довідка про транспортні витрати, рахунок на оплату, довідка про надання транспортно-експедиційних послуг, договір перевезення. 
При здійсненні перевірки вказаної митної декларації за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками виявлено ризики, а саме: сформовано перелік попереджень щодо декларанта та обов`язкових митних процедур, які полягали у ретельному опрацюванні поданих документів для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 Митного кодексу України. 
На підставі ч.3 ст.53 МК України ТОВ «Строй Мир» запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення (передбачені договором на перевезення); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи); якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; висновки про якісні та вартісні характеристики, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Також, повідомлено декларанта, що згідно з п. 6 ст. 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
У відповідь на повідомлення митного органу стосовно надання додаткових документів, ТОВ «Строй Мир» додатково були надані наступні документи: прайс – лист компанії GEMON GIDA IC VE DIS SANAYI TICARET LIMITED SIRKETI від 29.11.2019р. та комерційну пропозицію від 02.12.2019р.
17.12.2019р. Чорноморською митницею Держмитслужби за митною декларацією №UA508040/2019/100355 прийнято рішення №UA508000/2019/000007/2 про коригування митної вартості товарів, згідно якого митна вартість товару відкоригована за другорядним методом визначення митної вартості товару – резервним. 
В рішенні про коригування митної вартості товарів відповідачем зазначено, що заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що заявлено неповні відомості про митну вартість та складові митної вартості (фактурна вартість) достовірно документально не підтверджена. Також, вказано, що декларантом подано не всі документи для підтвердження митної вартості, а документи надані для підтвердження митної вартості містять розбіжності. Зокрема:
- для підтвердження транспортних витрат декларантом надано договір транспортно-експедиторських послуг №0012-Т/18 від 06.03.2019р., відповідно до п.1.1 якого Експедитор (ТОВ «Глобал Оушен Лінк») зобов`язується забезпечити послуги організації перевезення вантажів клієнта (ТОВ «Строй Мир»). Із вказаного договору не вбачається, що саме ТОВ «Глобал Оушен Лінк» встановлює вартість перевезення, адже відповідно до п.3.1.2 від свого імені укладає договори з перевізниками. Надані до митного оформлення документи не містять посилань на визначення ціни перевезення (фрахту) безпосереднім перевізником товару; 
- відповідно до п. 3.1.2 договору транспортно-експедиторських послуг № 0012-Т/18 від 06.03.2019р. від свого імені укладає договори про страхування вантажів і контейнерів. Відповідно до п. 2.1 цього договору організація всіх послуг визначених договором здійснюється на підставі заявки, яка є додатком та невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 3.3.1 клієнт надає експедитору заявку на організацію перевезення вантажів із зазначенням переліку послуг, що замовляються. При цьому, відповідно до п. 4.1 ціна послуг погоджується в заявці. Оскільки до митного оформлення заявку, про яку йдеться у згаданому договорі, не надано, то не можливо встановити який перелік послуг було замовлено у експедитора, відповідно, не можливо встановити числові значення  витрат (складових митної вартості), які повинні додаватися при визначенню митної вартості товару; 
- серед документів наданих митниці для підтвердження заявленого рівня митної вартості відсутня інформація про те, що товар не страхувався покупцем, що може свідчити про приховання достовірної інформації щодо страхування товару. 
Крім того, зазначено, що додатково наданий ТОВ «Строй Мир» прайс-лист має адресний характер та суб`єктивну спрямованість, що суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції необмеженій кількості потенційних покупців. Наданий прайс-лист від 29.11.2019р. та комерційна пропозиція від 02.12.2019р. виставлені пізніше ніж рахунок на попередню оплату та, відповідно, пізніше за здійснення фактичної оплати за товар.
За результатами проведеної консультації, митну вартість товару скориговано та визначено за резервним методом, відповідно до статті 64 Митного кодексу України, на підставі інформації, наявної у митного органу, а саме: 
- товару №2: МД від 27.11.2019р. №UA125110/2019/423528, а саме: 4,02 доларів США/кг (числове значення митної вартості становить: 7678,5х4,02=30867,57 доларів США); 
-          товару №4: МД від 12.12.2019р. №UA500020/2019/200604, а саме: 4,01 доларів США/кг (числове значення митної вартості становить: 251,2 х 4,01= 1007,31 доларів США).
17.12.2019р. Чорноморською митницею Держмитслужби оформлено картку відмови №UA508040/2019/00009.  
Не погоджуючись з правомірністю вказаного рішення про коригування митної вартості товарів ТОВ «Строй Мир» звернулося з позовом до суду про його скасування.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов товариства, дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено, що заявлений ТОВ «Строй Мир» метод визначення митної вартості товарів документально не підтверджено або надані позивачем документи містять розбіжності, які впливають на правильність визначення митної вартості.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.
Відповідно до пунктів 23, 24 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
На підставі приписів Митного кодексу України орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою, відповідно до ст.49 МК України, є їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Поняття митної вартості є базовою категорією у системі митного законодавства з питань державної митної справи, оскільки саме на основі митної вартості здійснюється розрахунок митних платежів.
Вказане узгоджується з положеннями ст.50 МК України, якою передбачено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Відповідно до Брюссельської Конвенції про створення уніфікованої методології визначення митної вартості товарів 1950 року (Конвенція про оцінку товарів у митних цілях), митна вартість була визначена як номінальна ціна товару, за якою відповідний товар може бути проданий  в країну призначення в момент подання митної декларації (тобто ціна, що укладається між незалежними один від одного продавцем і покупцем на умов повної ринкової конкуренції). 
Відповідно до Генеральної угоди про тарифи і торгівлю (ГАТТ), підписаної 30 жовтня 1947 року, оцінка імпортованого товару для митних цілей (митна вартість) повинна  ґрунтуватись на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито. 
Згідно Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року митною вартістю імпортованих товарів  є їх контрактна вартість, тобто ціна, що фактично сплачена або підлягає сплаті  за товари, якщо вони продаються на експорт до країни імпорту. 
За змістом частини 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Частинами 1, 2 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Згідно ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Тобто, заявлення митної вартості товарів здійснюється виключно декларантом без жодного втручання митних органів, за винятком проведення певних консультацій за бажанням та зверненням декларанта для отримання певної інформації, необхідної йому для визначення митної вартості товарів. 
Водночас, відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначено вказаною нормою.
Згідно частин 5, 6 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Відповідно до ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За наслідками здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Отже, виключно у разі наявності розбіжностей у поданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані надати додатковий перелік документів. 
При цьому, витребування митним органом таких документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. 
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Як слідує зі змісту приписів ч.3 ст.318 Митного кодексу України, митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Також, зазначене узгоджується і з проголошеними у ст.8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.
До того ж, відповідно до вимог ч.7 ст.54 МК України, у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для висновку, що надані ТОВ «Строй Мир» документи містять розбіжності та не містять інформації щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті, Чорноморською митницею Держмитслужби в п.33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів від 17.12.2019р. №UA508000/2019/000007/2, серед іншого, зазначено те, що товариством не надано страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування.
На вказану обставину посилається апелянт і в обґрунтування вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів вважає безпідставними такі посилання митного органу, оскільки згідно п.3.1 контракту №TR-UA-19/10/15 від 15.10.2019р. поставка товару здійснюються на умовах FOB ISTANBUL/TURKEY (Інкотермс 2010).
На сьогодні діють Офіційні правила Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів, видання МТП №560, в редакції з 01.01.2011р. Інкотермс-2010, за змістом яких посилання на Інкотермс-2010 в договорі купівлі-продажу чітко визначає відповідні обов`язки сторін та зменшує ризик юридичних ускладнень. Метою Інкотермс є забезпечення єдиного набору міжнародних правил для тлумачення найбільш уживаних торговельних термінів у зовнішній торгівлі.
Відповідно до Інкотермс-2010 FOB (Free On Board, або Франко борт (… назва порту відвантаження) це термін Інкотермс, який означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом.
Відповідно до умов поставки FOB позивач, як покупець, ніс витрати по транспортуванню товару. Умови страхування товару не є обов`язковими.
Як зазначив позивач, витрати на страхування товару не здійснювались, про що було повідомлено Митницю у наданих до митного оформлення документах. Якщо, за твердженням декларанта, страхування не здійснювалося, то декларант не повинен доводити цей факт: декларант повинен підтвердити лише ті факти, які пов`язані з витратами, які, на його думку, входять до митної вартості товарів. Натомість, якщо митниця стверджує, що страхування все ж таки здійснювалося (а значить витрати на страхування включаються до митної вартості), то, на думку колегії суддів, саме Митниця повинна довести наявність цього факту.
Відповідно до ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, однак лише у разі якщо страхування здійснювалося. Таким чином, коли окреме страхування не здійснювалось, відсутні підстави для включення ймовірної суми такого страхування до складу митної вартості товарів.
Колегія суддів вважає необґрунтованими твердження митного органу про те, що надані ТОВ «Строй Мир» до митного оформлення документи не містять посилань на визначення ціни перевезення (фрахту) безпосередньо перевізником товару. Як вбачається з матеріалів справи, вартість перевезення  підтверджується рахунком перевізника №327369 від 10.12.2019р. та довідкою про транспортні витрати №1962 від 10.12.2019р., які було надано до митного органу під час здійснення декларування товару. 
Щодо посилання апелянта на ненадання товариством заявки, про яку йдеться у п.4.1 договору транспортно-експедиторських послуг №0012-Т/18 від 06.03.2019р., то, як пояснив позивач при зверненні з даним позовом до суду, на час здійснення декларування у ТОВ «Строй Мир» не було в наявності вказаної заявки, оскільки її було передано для погодження перевізнику, який, в свою чергу, повернув позивачу її після проходження  митного оформлення.
Колегія суддів приймає до уваги такі доводи позивача, оскільки їх підтверджено копією заявки про надання транспортно-експедиційних послуг №54 від 06.12.2019р. та копією супровідного листа продавця №54 з датою її повернення 23.12.2019р. А відтак, на думку колегії суддів, зазначена обставина не може бути підставою для коригування митної вартості товару.  
Щодо посилань апелянта на те, що додатково наданий прайс-лист має адресний характер та суб`єктивну спрямованість, що суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції необмеженій кількості потенційних покупців, то колегія суддів зазначає, що прайс-лист – це документ інформаційного характеру, який містить список цін та слугує способом для продавця розповсюджувати інформацію про товар, та за жодних умов не може бути первинним документом для визначення митної вартості товару. 
Також, необґрунтованими колегія суддів вважає посилання Чорноморської митниці Держмитслужби на відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини, оскільки вказані документи, відповідно до вимог ч.2 ст.53 МК України, не є основними та обов`язковими документами, які підтверджують митну вартість товарів. Слід зауважити, що висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, надаються на письмову вимогу митниці виключно у випадку їх наявності у декларанта.
Крім того, відсутність таких додаткових документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами. Неподання декларантом зазначених документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Апелянт стверджує, що наданий прайс-лист від 29.11.2019р. та комерційна пропозиція від 02.12.2019р. виставлені пізніше, аніж рахунок на попередню оплату та, відповідно, пізніше за здійснення фактичної оплати за товар. 
В комерційній практиці при просуванні товару на ринок одними із методів встановлення контактів з потенційними покупцями є направлення продавцем комерційної пропозиції (оферти) або прейскуранта (прайс-листа). Під комерційною пропозицією (офертою) зазвичай розуміється письмова пропозиція продавця, спрямована можливому покупцю або конкретним покупцям про продаж партії товару на певних умовах.
При розгляді наданих декларантом каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару контролюючий орган має упевнитись, що інформацію, яка міститься в зазначених документах, можна ідентифікувати з поставкою оцінюваних товарів.
Ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції, Чорноморською митницею Держмитслужби, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не надано будь-яких доказів чи обґрунтувань того, що ціна товару, які зазначена в прайс-листі від 29.11.2019р. та комерційній пропозиції від 02.12.2019р., відрізнялася від ціни товару на момент здійснення фактичної оплати за товар.
Інших обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено. Так само й інших юридичних фактів, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, судом не встановлено.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові. Натомість, контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу.
Колегія суддів зазначає, що навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим  методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення митного органу є протиправним та підлягає скасуванню. Отже, позовні вимоги ТОВ «Строй Мир» про визнання протиправним та скасування рішення Чорноморської митниці Держмитслужби від 17.12.2019р. №UA508000/2019/000007/2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги Чорноморської митниці Держмитслужби та скасування рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 березня 2020 року колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Враховуючи, що дана справа, у відповідності до п.6 ч.6 ст.12 КАС України, належить до категорії незначної складності та розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -          
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 березня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
                                                                 Повний текст судового рішення виготовлений 10 червня 2020 року.

Головуючий:                                                                                                                     І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук