Справа № 991/3612/20
Провадження №11-сс/991/443/20

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2020 року                                                                         місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:
головуючого ОСОБА_1 , суддів  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
учасники судового провадження: захисник ОСОБА_5 ,
розглянула в судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного  ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 07.05.2020 про відмову у відкритті провадження за скаргою на бездіяльність детектива у кримінальному провадженні № 42015000000000815, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.04.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України.
Історія провадження
1.07.05.2020 адвокатом ОСОБА_5 (в інтересах ОСОБА_6 ) було подано скаргу до Вищого антикорупційного суду на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ) у кримінальному провадженні № 42015000000000815, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.04.2015 (далі – скарга).
2.07.05.2020 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду (далі також – ухвала слідчого судді) відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність детектива в порядку статті 303 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК).
3.15.05.2020 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга захисника підозрюваного  ОСОБА_6  адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді (далі – апеляційна скарга).
Зміст та мотиви оскаржуваної ухвали
4.Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 про визнання незаконною бездіяльності детектива НАБУ, що виявилась у нерозгляді клопотання від 04.03.2020 у кримінальному провадженні № 42015000000000815 від 30.04.2015.
5.Слідчий суддя встановила, що скарга захисника ОСОБА_5 хоч і має назву «скарга на бездіяльність слідчого (в порядку ст. 303 КПК)», однак у ній не зазначається, в чому саме полягає бездіяльність детектива НАБУ. Матеріалами скарги підтверджується, що 23.04.2020 детектив НАБУ виніс постанову про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 від 04.03.2020. У скарзі йдеться про незгоду скаржника із цією постановою, а прохальна частина скарги складається із вимоги її скасувати. Разом з тим, винесення детективом постанови не може вважатися бездіяльністю, отже не може бути предметом бездіяльності в порядку статтею 303 КПК.
Вимоги та доводи апеляційної скарги
6.В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою: (1) задовольнити його скаргу в порядку статті 303 КПК від 07.05.2020; (2) скасувати рішення детектива НАБУ ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 42015000000000815 від 30.04.2015, прийняте у формі постанови, від 23.04.2020 про відмову в задоволенні клопотання, якою відмовлено у задоволенні клопотання від 04.03.2020; (3) зобов`язати детектива НАБУ ОСОБА_7 , іншого детектива (старшого детектива) НАБУ, який здійснює досудове розслідування кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 42015000000000815 від 30.04.2015: 1) відновити досудове розслідування по зазначеному кримінальному провадженню; 2) припинити розшук ОСОБА_6 ; 3) внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про відновлення досудового розслідування та про припинення розшуку; 4) повідомити Службу безпеки України про припинення розшуку ОСОБА_6 .
8.        Свої вимоги захисник ОСОБА_8 обґрунтовує наступним: (1) детектив НАБУ розглянув клопотання від 04.03.2020, виніс постанову від 23.04.2020 про відмову в задоволенні клопотання, але за наявності відповідних підстав не задовольнив клопотання та не здійснив у кримінальному провадженні № 42015000000000815 у строк, передбачений частиною 1 статті 220 КПК, процесуальні дії, що зазначені адвокатом у клопотанні від 04.03.2020; (2) цим детектив допустив бездіяльність, яка може бути оскаржена захисником слідчому судді на підставі пункту 1 частини 1 статті 303 КПК; (3) скарга від 07.05.2020 є саме скаргою на бездіяльність слідчого і висновок слідчого судді про те, що вказана скарга є скаргою на рішення детектива про відмову в задоволенні клопотання, поданого в порядку статті 220 КПК, є помилковим; (4) відповідно до пунктів 1 та 3 частини 2 статті 307 КПК ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання вчинити певну дію, отже КПК не встановлює обмежень в прийнятті слідчим суддею за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого будь-якого рішення, передбаченого частиною 2 статті 307 КПК, в тому числі, про скасування рішення слідчого і зобов`язання слідчого вчинити певну дію; (5) в скарзі на бездіяльність слідчого висловлено прохання не надати детективу вказівки, а зобов`язати детектива вчинити певні процесуальні дії, що прямо передбачено пунктом 3 частини 2 статті 307 КПК. В апеляційній скарзі також містяться доводи щодо необхідності покладення рішенням суду апеляційної інстанції на детектива НАБУ обов`язку вчинити ряд процесуальних дій та прийняття визначених процесуальних рішень.
Оцінка та мотиви Суду
9.На досудовому провадженні заявником може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк, – підозрюваним, його захисником чи законним представником (пункт 1 частини 1 статті 303 КПК).
10.Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, – слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК, з урахуванням положень глави 26 КПК (частина 1 статті 306 КПК).
11.У клопотанні захисника висловлювалось прохання відновити досудове розслідування, припинити розшук ОСОБА_6 , внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР) відомості про відновлення досудового розслідування та про припинення розшуку, повідомити про це Службу безпеки України (а. с. 7).
12.Для вирішення апеляційної скарги по суті Суду необхідно у першу чергу дати відповідь на питання чи є бездіяльністю детектива, яка підлягає оскарженню в порядку § 1 глави 26 КПК, його відмова в задоволенні клопотання про відновлення досудового розслідування, оформлена постановою.
13.З формулювання бездіяльності слідчого чи прокурора, яка може бути оскаржена до слідчого судді, випливає три необхідні умови, які повинні мати місце, щоб була можливість задіяти судовий спосіб оскарження такої бездіяльності на етапі досудового розслідування: (1) клопотання має стосуватись необхідності проведення процесуальної дії; (2) обов`язок вчинити таку дію покладається КПК на слідчого чи прокурора; (3) такий обов`язок має бути виконаний у встановлений КПК строк.
14.Незгода захисника ОСОБА_5 з мотивами оскаржуваного рішення слідчого судді полягає в тому, що він кваліфікує постанову детектива про відмову в задоволенні його клопотання від 04.03.2020 як бездіяльність детектива, яка полягає у невчиненні дій щодо відновлення досудового розслідування та припинення розшуку особи, яка, на його думку, може бути оскаржена на підставі пункту 1 частини 1 статті 303 КПК.
15.Зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора, якщо підстави для його зупинення перестали існувати (підозрюваний видужав, його місцезнаходження встановлено, завершено проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва), а також у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій (частина 1 статті 282 КПК). Зупинене досудове розслідування також відновлюється у разі скасування слідчим суддею постанови про зупинення досудового розслідування (частина 2 статті 282 КПК).
16.Процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді (частина 1 статті 110 КПК). Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (частина 3 статті 110 КПК).
17.Таким чином, постанова про відновлення досудового розслідування є процесуальним рішенням слідчого, прокурора.
18.Додатковим свідченням на користь вказаної позиції є те, що законодавець допускає оскарження слідчому судді на досудовому провадженні(і кваліфікує його саме як рішення, а не як дію) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування (пункт 2 частини 1 статті 303 КПК), яке за змістом (та наслідками) є протилежним рішенню про відновлення досудового розслідування.
19.Аналізуючи практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування (лист від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17) Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ звернув увагу, що відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням. При цьому в якості прикладу неналежного процесуального реагування на клопотання адвоката в порядку статті 221 КПК наводиться відмова слідчого, оформлена у вигляді листа, а не мотивованої постанови як того вимагає стаття 220 КПК.
20.Оскарження як бездіяльності слідчого чи прокурора, як це передбачено пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК, можливе лише у випадках, коли клопотання, яке подане в порядку статті 220 КПК (1) залишилося взагалі без будь-якого процесуального реагування або (2) у разі реагування на нього будь-яким іншим чином, ніж шляхом винесення мотивованої постанови, що повинно кваліфікуватись як неналежне процесуальне реагування на клопотання. Винесення за результатами розгляду клопотання вмотивованоїпостанови, як це передбачено частиною 2 статті 220 КПК, не може вважатися бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка підлягає оскарженню до слідчого судді на підставі пункту 1 частини 1 статті 303 КПК. При цьому КПК не передбачає повноважень слідчого судді оцінювати обсяг чи правильність викладених у постанові слідчого, яка не підлягає згідно статті 303 КПК окремому оскарженню, мотивів відмови чи часткової відмови у задоволенні клопотання. Повноваженнями по перевірці таких постанов у частині їх мотивації КПК наділяє інших суб`єктів [суд (частина 2 статті 303 КПК) та прокурорів (частини 2 та 6 статті 36 КПК)].
21.Отже, своє право на оскарження рішення детектива НАБУ, яке не оскаржується під час досудового розслідування, захисник намагається безпідставно трансформувати у скаргу на бездіяльність детектива НАБУ, яка передбачена пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК.
22.Враховуючи викладене вище, слідчий суддя дійшла правильного висновку, що заявником фактично оскаржується не бездіяльність детектива, а його рішення, прийняте за результатами розгляду клопотання у формі постанови від 23.04.2020 про відмову у його задоволенні. Зазначене процесуальне рішення не охоплюється переліком рішень, дій та бездіяльності, який закріплений в частині 1 статті 303 КПК.
23.Такі висновки Суду узгоджуються з практикою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (наприклад, ухвала від 23.04.2020 у справі № 991/2562/19, ухвала від 24.04.2020 у справі № 991/3079/20, ухвала від 18.03.2020 у справі № 991/1877/20, ухвала від 02.06.2020 у справі № 991/3453/20 тощо).
24.Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) (частина 5 статті 9 КПК). Так, в ухвалі ЄСПЛ щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі Скорик проти України зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Безумовно, право доступу до судів не є абсолютним, але може бути обмежене; це дозволено в тому розумінні, що право доступу «за своєю суттю вимагає регулювання державою, регулювання якої може змінюватися за часом та місцем відповідно до потреб та ресурсів громади та окремих людей». Тим не менш, застосовані обмеження не повинні обмежувати чи зменшувати доступ до особи таким чином або настільки, що порушується сама суть права (рішення у справі Ashingdane v. the United Kingdom від 28.05.1985, заява № 8225/78, § 57).
25.Наведені висновки ЄСПЛ хоча і сформульовані щодо випадків, які відмінні від оскарження судового рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання захисника про відновлення досудового розслідування, проте встановлюють деякі загальні вимоги щодо прийнятності скарг і у кримінальному провадженні, зокрема, на етапі досудового розслідування. Так, законодавець у КПК, як це було мотивовано вище, чітко висловився щодо неможливості оскарження постанови слідчого (детектива) про відмову у задоволенні клопотання захисника про відновлення досудового розслідування. При цьому це обмеження не може вважатися таким, що порушує саму суть права на судове оскарження, оскільки доводи, викладені в скарзі хоча і не можуть бути розглянуті слідчим суддею на етапі досудового розслідування по суті, проте це компенсується тим, що такі скарги (1) можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 (частина 2 статті 303 КПК); (2) можуть бути розглянуті прокурором, що здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування в формі процесуального керівництва (частина 2 статті 36 КПК); (3) можуть бути звернені до прокурора вищого рівня для перевірки та скасування незаконних й необґрунтованих постанов слідчих, детективів НАБУ, прокурорів нижчого рівня (частина 6 статті 36 КПК).
26.З огляду на зазначене, встановлення законодавцем такого обмеження права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора на досудовому провадженні має на меті забезпечення належного здійснення правосуддя через збалансоване регулювання кількості справ, що надходять до слідчих суддів та створення умов для ефективного використання обмежених ресурсів судової влади.
27.За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін (пункт 1 частини 3 статті 407 КПК).
28.З огляду на вищевикладене Суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 слід відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.
29.Керуючись статтями 110, 282, 303, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК, колегія суддів постановила:
1.Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення.
2.Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 07.05.2020 про відмову у відкритті провадження за скаргою захисника на бездіяльність детектива НАБУ у порядку статті 303 КПК у кримінальному провадженні № 42015000000000815 від 30.04.2020 – залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                         ОСОБА_1 
Судді                                                                                 ОСОБА_2 
ОСОБА_3