ПОСТАНОВА
Іменем України

03 квітня 2020 року 
Київ
справа №336/1081/18(2-а/336/170/2018)
адміністративне провадження №К/9901/65990/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Кашпур О.В.,  Радишевської О.Р., 
розглянув у порядку письмового як суд касаційної інстанції адміністративну справу №  336/1081/18
за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 1 роти № 1 Управління патрульної поліції в м.  Запоріжжя Коптєвої Мирослави Володимирівни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності касаційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року, постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Шальєвої В.А., суддів: Білак  С.  В., Юрко І.  В.,

У С Т А Н О В И В:

I.          Суть спору

1.           ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до інспектора 1 батальйону 1 роти УПП в м.  Запоріжжя Коптєвої М.  В. (далі - відповідач, Коптєва  М.  В.), в якому просив скасувати постанову від 09 лютого 2018  року про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 Кодексу про адміністративні правопорушення України.
2.          06 серпня 2018 року рішенням Шевченківського районного суду м.  Запоріжжя в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. 
3.          Розгляд справи здійснювався у порядку загального позовного провадження за участі представника позивача.
4.          05 вересня 2018 року позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу.
5.          Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18  вересня 2018 року в справі №336/1081/18  апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, з наданням строку для усунення недоліків, оскільки при перевірці апеляційної скарги суддею встановлено, що скаргу подано з порушенням строку встановленого частиною четвертою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
6.          10 жовтня 2018 року ОСОБА_1 подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2018 року, яку обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення позивачем на момент подання апеляційної скарги не отримано, також скаржник вказує на те, що рішення Шевченківського районного суду м.  Запоріжжя в справі №336/1081/18 (№2-а/336/170/2018) від 06 серпня 2018 року оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень лише 21  серпня 2018 року.

ІІ. Рішення суду апеляційної інстанції в цій справі та мотиви його ухвалення

7.          Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2018  року відмовлено у відкритті апеляційного провадження.
8.          Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відлік строку на апеляційне оскарження з дати отримання особою рішення суду для термінових справ нормами КАС України не передбачений. Ураховуючи, шо судове рішення було проголошено у відкритому судовому засіданні за участі представника позивача адвоката, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про подання апеляційної скарги із пропуском строку, встановленого частиною 4 статті 286 КАС України.

ІII. Касаційне оскарження
9.          На зазначену ухвалу суду апеляційної інстанції позивачем подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 16 листопада 2018 року.
10.          У касаційній скарзі представник позивача посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та зазначає, що 06 серпня 2018 року в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, оскаржуване рішення позивач не отримував, повний текст оскаржуваного рішення оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень лише 21  серпня 2018  року. При цьому суд апеляційної інстанції зазначив, що з матеріалів справи неможливо дату фактичного отримання позивачем копії рішення або дату, коли він фактично дізнався про існування оскаржуваного рішення.
11.          Представник позивача також зауважує, що безпосередньо в рішенні суду першої інстанції зазначено про його оскарження протягом тридцяти днів, у зв`язку з чим позивач вважав, що взагалі не пропустив строк на апеляційне оскарження.
12.          Враховуючи наведене, представник позивача просить скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу для продовження розгляду.
13.          Касаційна скарга позивача не містить клопотання про здійснення розгляду справи за участі позивача або його представника.
14.          02 січня 2019 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження відповідача та витребувано з Шевченківського районного суду м.  Запоріжжя справу №  336/1081/18 (суддя-доповідач  Шарапа В.  М.).
15.          30 січня 2019 року справа №  336/1081/18 надійшла до Верховного Суду.
16.          12 червня 2019 року розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду №  722/0/78-19 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Шарапи  В.  М., що унеможливлює його участь у розгляді касаційних скарг.
17.          Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 12  червня 2019 року визначено склад суду: головуючого суддю Шевцову  Н.  В., суддів: Кашпур  О.  В., Радишевську  О.  Р.
18.          Станом на час розгляду справи у Верховному Суді відзив на касаційну скаргу у встановлений законом строк не надходив.

ІV. Релевантні джерела права й акти їхнього застосування
19.          За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
20.          Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
21.          Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
22.          Частиною другою статті 295 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
23.          Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (частина третя статті 295 КАС України).
24.          Разом із тим, строк на апеляційне оскарження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, до яких відноситься даний спір, визначений статтею 286 КАС України.
25.          Згідно з частиною четвертою статті 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.
26.          Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
27.          На підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

V. Позиція Верховного Суду

28.          Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.
40.          Судом апеляційної інстанції установлено, що суд першої інстанції здійснив розгляд цієї справи в порядку, встановленому статтею 286 КАС України. 
41.          Апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції позивачем подано 05 вересня 2018 року.
42.          Як встановлено судом апеляційної інстанції у цій справі, позивач подав апеляційну скаргу на рішення суду від 06 серпня 2018 року, проголошене у відкритому судовому засіданні за участі його представника. У судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини. Копія рішення на момент подання апеляційної скарги позивачем не отримана.
43.          Позивачем у касаційній скарзі зазначено, що оскаржуване рішення суду в повному обсязі було оприлюднено лише 21 серпня 2018 року у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
44.          Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, визнаючи неповажними причини пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження й відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, виходив із того, що відлік строку на апеляційне оскарження з дати отримання особою рішення суду не можуть бути застосовані у цій категорії справ.
45.          Дійсно, стаття 286 КАС України є спеціальною нормою процесуального закону, що визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, та частина четверта якої встановлює спеціальні у відношенні до статті 295 КАС України строки на апеляційне оскарження (протягом десяти днів) і порядок обчислення цього строку (з дня проголошення судового рішення).
46.          Водночас статтею 286 КАС України не обмежено повноваження суду апеляційної інстанції щодо поновлення строку на апеляційне оскарження в порядку частини третьої статті 295 КАС України, і на відміну від правил, установлених статтею 270 КАС, передбачений статтею 286 КАС України строк на апеляційне оскарження не є обмеженим.
47.          Отже, причини пропуску строку на апеляційне оскарження у справах цієї категорії підлягають оцінці на предмет їх поважності в загальному порядку, передбаченому процесуальним законом, з урахуванням визначених частиною четвертою статті 286 КАС України особливостей, і суд апеляційної інстанції не обмежений у повноваженні щодо поновлення цього строку за наявності відповідних підстав, з урахуванням визначених цією статтею строків апеляційного оскарження.
48.          Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31 січня 2020 року в справі №  489/1822/19, від 31 жовтня 2019 року в справі №  389/2120/19(2  -а/389/74/19), від 04 жовтня 2018 року в справі №  175/4816/17 (2-а/175/123/17) та ін.
49.          Верховний Суд зазначає, що у справах цієї категорії, які є терміновими в розумінні КАС України, надзвичайно важливим в аспекті реалізації учасником справи права на апеляційне оскарження є дотримання судом першої інстанції порядку проголошення та вручення (надсилання) копій судових рішень, визначеного частиною другою статті 271 КАС України. Недотримання судом першої інстанції цього порядку може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, з урахуванням інших фактичних обставин.
50.          Інше тлумачення зазначених норм процесуального права нівелює доцільність застосування частини третьої статті 298 КАС України із метою належної оцінки причин пропуску строку на апеляційне оскарження у відповідних категоріях справ, а також створює передумови для безпідставного обмеження права особи на апеляційне оскарження, що є неприпустимим.
51.          Така позиція відповідає раніше викладеній позиції Верховного Суду в постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 212/2354/18.
52.          Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції мав перевірити дотримання судом першої інстанції порядку надсилання учасникам справи копій судового рішення, встановити дату направлення копії оскарженого рішення скаржнику, надати оцінку своєчасності подання ним апеляційної скарги та наявності поважних причин пропущення строку її подання.
53.          Тому, покладений в основу оскаржуваного судового рішення висновок суду апеляційної інстанції є передчасним та необґрунтованим.
54.          За наведеного правового регулювання та обставин справи Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню в справі.
55.          Враховуючи зазначене, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2018  року -  скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

VІІ. Судові витрати
56.          З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
2. Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року скасувати.
3. Справу №  336/1081/18 за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 1 роти № 1 Управління патрульної поліції в м.  Запоріжжя Коптєвої Мирослави Володимирівни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності направити до Третього апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не оскаржується. 

Суддя-доповідач:                                                                                 Н.  В.  Шевцова

Судді:                                                                                                    О. В. Кашпур

                                                                                                    О.  Р.  Радишевська