ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2020 р.	Справа № 550/278/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,
Суддів: П`янової Я.В. ,  Бегунца А.О. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 13.04.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Ланна Я.О., вул. Набережна, 15, смт. Чутово, Полтавська область, 38800, повний текст складено 13.04.20 року по справі № 550/278/20
          за позовом          ОСОБА_1  
          до      Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Козловського Романа Сергійовича      
третя особа     Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції 
          про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №954168,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Чутівського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Козловського Романа Сергійовича, третя особа Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив суд:
- визнати дії  Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Козловського Романа Сергійовича протиправними та такими, що були проведені із порушенням дотримання процедури розгляду адміністративної справи;
- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі  серії ДПО18 № 954168 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про незаконність притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки інспектором поліції невірно кваліфіковано дії за ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки позивач вважає, що дана стаття передбачає відповідальність за порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, а оскільки позивач в момент зупинки вже рухався по автодорозі, то склад правопорушення передбачений ч.2 ст.122 КУпАП в його діях відсутній.
Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 13.04.2020 відмовлено в задоволенні позовних вимог.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Відповідач, третя особа не скористались своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу. 
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Позивачем 15.05.2020 подано до суду апеляційної інстанції клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 27.02.2020 Інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Козловським Р.С. винесена відносно позивача постанова серії ДПО18 № 954168 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 та ч.2 ст.122 КУпАП, з накладенням штрафу в сумі 425,00 грн. (а.с.8).
Зі змісту оскаржуваної постанови встановлено, що 27.02.2020 о 16.32 год на 395 км а/д М-03 «Київ-Харків-Довжанський» водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «BMW 5231» д.н.з. НОМЕР_1 , поза населеним пунктом без увімкненого ближнього світла фар та денних ходових вогнів, а також не мав при собі чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 9.8 та п. 2.1 (ґ) ПДР.
Не погоджуючись з постановою про накладення адміністративного стягнення та діями інспектора позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості. 
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Так, поняття адміністративного правопорушення викладено в ч. 1 ст. 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху    його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі - ПДР України).
Згідно з п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 9.8 ПДР України, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою призначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних засобах, що рухаються по смузі, призначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних тз, та на тз, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях.
З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.
В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це      не буде засліплювати інших водіїв.
Увімкнення денних ходових вогнів (ближнього світла фар) поза населеними пунктами в осінньо-зимово-весняний час спрямоване на привернення уваги всіх учасників дорожнього руху до транспортного засобу, що рухається.
Згідно п.2.1 ґ) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, зокрема, передбачена відповідальність за порушення водіями користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.
Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП, передбачено відповідальність водіїв за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").
Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.        Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.   Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Крім того, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.
Відповідачем, з метою обґрунтування прийнятого рішення, долучено до матеріалів справи диск з відеозаписом адміністративного правопорушення вчиненого позивачем.
З оглянутого в судовому засіданні відеозапису підтверджено вчинення позивачем порушення вимог п. 9.8 та п. 2.1 (ґ) ПДР України.
Так, з відеозапису встановлено, що інспектором патрульної поліції роз`яснено позивачу передбачені законом права та суть вчинених ним правопорушень. Зокрема інспектор зазначав, що позивач зупинений у зв`язку з порушенням п. 9.8 ПДР, а саме керував транспортним засобом поза населеним пунктом у період з 1 жовтня по 1 травня без увімкнених денних ходових вогнів, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнього світла фар. Крім того встановлено, що позивач не заперечував факт того, що він керував автомобілем без увімкненого ближнього світла фар.
Із наданого відеозапису також встановлено, що станом на 27.02.2020 у позивача був відсутній чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що сам позивач також не заперечував.
З відтвореного відеозапису також вбачається, що відповідачем вручено копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 , що також підтверджується його особистим підписом на оскаржуваній постанові.
Відтак доводи апеляційної скарги в частині порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та не роз`яснення позивачу прав є безпідставними та не знайшли підтвердження під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції.
Стосовно доводів апеляційної скарги в частині невідповідності висновків рішення суду першої інстанції про те, що за вчинене позивачем порушення вимог 9.8 ПДР України передбачено попередження, а не накладення штрафу, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 125 КУпАП передбачено, що інші правопорушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першої та другої статті 129, статтями 139-140 цього Кодексу - тягнуть за собою попередження.
Тобто, санкція статті 122 КУпАП не передбачає такого виду покарання як попередження.
Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність винесеної постанови, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 13.04.2020 року по справі №550/278/20  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 	(підпис)	С.С. Рєзнікова	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Я.В. П`янова    А.О. Бегунц   	
Повний текст постанови складено  18.05.2020 року