Постанова
Іменем України        
29 квітня 2020 року                                                                       
м. Київ                                                                    
справа № 686/11236/19
провадження № 61-19138св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М., 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач - ОСОБА_2 ,
третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради,
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 18 вересня 2019 року у складі колегії суддів: Гринчука Р.С., Горох Л. М., Ярмолюка О. І. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними,
ВСТАНОВИВ:
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст обставин справи
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними.
На обґрунтування позовних вимог зазначив, що під час перебування із відповідачем у зареєстрованому шлюбі у них народилося двоє малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після розірвання шлюбу між колишнім подружжям склались неприязні відносини, діти проживають з матір`ю, яка перешкоджає позивачу у спілкуванні з ними.
Просив суд зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні з дочками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначити йому наступні способи участі у вихованні та спілкуванні з дітьми: кожного другого та четвертого тижня місяця з п`ятниці від 18 год. 00 хв. до                     21 год. 00 хв. неділі за місцем проживання батька без присутності матері; почергового з матір`ю на Різдво 06 і 07 січня, Великдень, 01 і 02 січня; для літнього, осіннього, зимового та весняного відпочинку з дочками - половину канікулярного часу за домовленістю з матір`ю; шляхом зустрічей із ним без присутності матері за місцем проживання батька та у громадських місцях, закладах дозвілля, та відпочинку в м. Хмельницькому, а саме: щотижня у вівторок та четвер з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.; почергово з батьком дитини у дні релігійних та державних свят (01 та 02 січня (Новий Рік), 07 січня і 25 грудня (Різдво Христове), 08 березня (Міжнародний жіночий день), 01 травня (День Праці),                   09 травня (День Перемоги), 28 червня (День Конституції України), 24 серпня (День Незалежності України), 14 жовтня (День Захисника України), Пасха (Великдень), Трійця) з 10 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.
Короткий зміст судових рішень першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області                             від 15 липня 2019 року позов було задоволено частково.
Визначено такі способи участі ОСОБА_1 у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце та час їх спілкування у м. Хмельницькому в громадських місцях і дитячих закладах та за місцем реєстрації батька і проживання дітей без порушення режиму дня дітей у присутності ОСОБА_2 або за домовленістю з нею щотижня у вівторок та четвер                 з 18 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.; щотижня у неділю з 10 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. Канікулярний час та святкові дні батько проводить час з дітьми за домовленістю з матір`ю.
Частково задовольняючи позов місцевий суд дійшов висновку про необхідність забезпечення права батька на спілкування з дітьми з урахуванням висновку органу опіки та піклування Хмельницької міської ради щодо визначення способу та місця такого спілкування.
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 18 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 липня 2019 року змінено. Викладено абзац другий рішення в наступній редакції: «Визначити такі способи участі ОСОБА_1 у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце та час їх спілкування у м. Хмельницькому в громадських місцях та дитячих закладах та за місцем реєстрації батька та проживання дітей без порушення режиму дня дітей: у присутності ОСОБА_2 або за домовленістю з нею без її присутності щотижня у вівторок з 18 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.; щотижня у неділю з 10 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. Без присутності ОСОБА_2 у м. Хмельницькому в громадських місцях та дитячих закладах щотижня у четвер з 18 год. 00 хв. до 20 год.                    00 хв. Канікулярний час та святкові дні батько проводить час з дітьми за домовленістю з матір`ю».
Змінюючи рішення місцевого суду, суд апеляційної інстанції виходив з того, що встановлений ним порядок участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми не буде максимально сприяти інтересам дітей, їх нормальному розвитку та емоційному стану, в зв`язку з чим рішення місцевого суду підлягало зміні в частині визначення способу спілкування дітей з батьком у м. Хмельницькому в громадських місцях та дитячих закладах щотижня у четвер з 18 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. без присутності матері.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У жовтні 2019 року представник ОСОБА_2 - адвокат Ксьонзик Ю. Ю. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Хмельницького апеляційного суду                  від 18 вересня 2019 року в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального права, просив скасувати оскаржувану постанову, а рішення місцевого суду залишити в силі.
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У поданій касаційній скарзі представник заявника вказував, що відповідач ніколи не чинила позивачу перешкод у спілкуванні з дітьми, жодних скарг від нього до компетентних органів не було.
Вказує, що діти часто хворіють, а тому їм потрібен постійний догляд та регулярний прийом ліків, вони також потребують спеціальної дієти у харчуванні у зв`язку із схильністю до алергії.
Позивач не має постійного місця проживання, а його житлово-побутові умови не дозволяють  забезпечити елементарні потреби дітей.
Доводом касаційної скарги також є те, що на думку представника заявника, суд апеляційної інстанції всупереч висновку органу опіки та піклування  ухвалив рішення на власний розсуд, дозволивши позивачу зустрічі з дітьми без супроводу їх матері. 
Відзив на касаційну скаргу іншими учасниками справи не подано
Рух справи в суді касаційної інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 07 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Судами встановлено, що ОСОБА_1 перебував із ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підставі рішення суду шлюб було розірвано, діти залишились проживати із матір`ю.
За інформацією директора приватного дошкільного навчального закладу «Казковий світ», який відвідують малолітні діти сторін, батько відвідував усі дитячі свята та розваги, забирав дітей після відвідування дитячого садочка, вчасно проводив оплату за відвідування дітьми вказаного закладу.
З 2017 року малолітні діти хворіли на отит, гострий риніт, бронхіт, ларинготрахеїт.
З інформацією Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2, на обліку у вказаному закладі не перебував.
Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_2 за адресою:                         АДРЕСА_2 , малолітні діти мають окрему кімнату з дитячими ліжками, є все необхідне для проживання. Стосунки між матір`ю та дочками доброзичливі, побудовані на довірі.
Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 за адресою:                    АДРЕСА_3 , квартира меблями облаштована частково, з побутової техніки є холодильник, пральна машина. На час обстеження для дітей місця для перебування не було. За вказаною адресою проживає ОСОБА_1 та його співмешканка ОСОБА_5 , власник квартири.
Згідно з психодіагностичним заключенням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , норми розвитку дітей відповідають віку, у дітей розвинуто фізичні, когнітивні, інтелектуальні та емоційні показники.
У висновку від 11 липня 2019 року № 1780/01-34 про способи участі ОСОБА_1 у вихованні малолітніх доньок, місце та час їх спілкування, орган опіки та піклування Хмельницької міської ради визначив способи участі ОСОБА_1 у вихованні малолітніх дітей наступним чином: місце та час їх спілкування у м. Хмельницькому в громадських місцях та дитячих закладах та за місцем реєстрації батька та проживання дітей без порушення режиму дня дітей у присутності ОСОБА_2 або за домовленістю з нею щотижня у вівторок та четвер з 18 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.; щотижня у неділю з 10 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. Канікулярний час та святкові дні батько проводить час з дітьми за домовленістю з матір`ю.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Тому в тексті цієї постанови норми ЦПК України наводяться в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.
За змістом статті 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно із статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Положеннями статті 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Згідно із частинами першою, другою статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини), передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. 
Судами установлено, що ОСОБА_1 перебував із ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є двоє дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . На даний час шлюб між сторонами розірвано, батьки проживають окремо, а діти проживають разом з матір`ю.
Підставою звернення ОСОБА_1 до суду стало порушення його права, як батька, на участь у вихованні дочок без присутності матері, оскільки мати чинить перешкоди у спілкуванні батька з дітьми.
Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та надавши їм належну правову оцінку дійшов правильного висновку про визначення такого способу участі батька у вихованні дочок, що не суперечить інтересам дітей, а саме: місце та час їх спілкування у м. Хмельницькому в громадських місцях та дитячих закладах та за місцем реєстрації батька та проживання дітей без порушення режиму дня дітей: у присутності ОСОБА_2 або за домовленістю з нею без її присутності щотижня у вівторок з 18 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.; щотижня у неділю з 10 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. Без присутності                             ОСОБА_2 у м. Хмельницькому в громадських місцях та дитячих закладах щотижня у четвер з 18 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. Канікулярний час та святкові дні батько проводить час з дітьми за домовленістю з матір`ю.
Доводи касаційної скарги вказаних висновків апеляційного суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають. 
Разом із тим колегія суддів вважає за можливе зазначити, що висновок органу опіки та піклування, який був підставою для ухвалення місцевим судом рішення не містить жодного обґрунтування чому таке спілкування повинне відбуватись виключно у присутності матері.
Положеннями частини четвертої статті 231 Закону України «Про охорону дитинства» зобов`язано уповноважені органи, що здійснюють соціальну роботу з сім`ями, дітьми та молоддю, в максимально короткий термін запропонувати сім`ї дитини комплекс послуг, спрямованих на мінімізацію чи повне подолання складних життєвих обставин, та сприяти поверненню дитини до батьків, інших законних представників.
У частинах п`ятій, шостій статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
З огляду на вищенаведене колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги стосовно абсолютної обов`язковості врахування  судом висновку органу опіки та піклування при вирішенні такої категорії справ.
У касаційній скарзі ОСОБА_2 посилалася на те, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про визначення графіку спілкування батька з дітьми без присутності матері, оскільки установлений апеляційним судом спосіб участі батька у вихованні шкодить інтересам дітей.  Означені доводи колегія суддів відхиляє з огляду на таке.
Слід зазначити, що суд апеляційної інстанції надав належну правову оцінку вказаним доводам та обґрунтовано дійшов висновку про встановлення порядку спілкування батька з дітьми без участі матері, оскільки установлено, що позивач, який є батьком дітей, піклується про дочок, активно і стабільно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із ними.
Жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із доньками, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з ними, яке перешкоджало б нормальному розвитку дітей, або обумовлювало його побачення з ними у присутності інших осіб, судом апеляційної інстанції не встановлено, відповідачем не доведено, а матеріали справи таких доказів не містять. 
Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висновок суду апеляційної інстанції про те, що та обставина, що батько дітей проживає без реєстрації у квартирі з жінкою, яка не є матір`ю малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є перешкодою для спілкування позивача з власними дітьми без присутності матері один день на тиждень по дві години у громадських місцях та дитячих закладах, не по місцю фактичного проживання батька є правильним.
Посилання представника відповідача на відсутність доказів, які б підтверджували існування перешкод з боку відповідача щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми, не можуть бути підставою для скасування судових рішень, оскільки наявність спору з цього приводу свідчить про зворотнє.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58). 
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Перевіривши доводи касаційної скарги Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки у цій справі оскаржувана постанова підлягає залишенню без змін, то розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
П О С Т А Н О В И В :
Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Постанову Хмельницького апеляційного суду від 18 вересня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:	І. В. Литвиненко	
 	 	
 	В. С. Висоцька	
 	 	
   	І. М. Фаловська