Ухвала
 
31 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 705/2658/17
 
провадження № 61-4727ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 грудня 2019 року про повернення заяви про перегляд судового рішення та постанову Черкаського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року у  справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2019 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 вересня 2019 року. 
 
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 грудня 2019 року, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року, заяву  ОСОБА_1 про перегляд судового рішення повернуто заявнику.
 
05 березня 2020 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку  ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, що надійшла 13 березня 2020 року, в  якій заявник просить суд ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 грудня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року скасувати, й ухвалити нове судове рішення, яким справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у  цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час подання позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Подана касаційна скарга містить посилання на частину 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої заявник вважає, що він звільнений від сплати судового збору за подання цієї касаційної скарги.
 
Відповідно до пункту 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
 
Частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
 
Перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання позову, визначено у статті 5 Закону України «Про судовий збір».
 
Як убачається зі змісту поданої касаційної скарги  ОСОБА_1  не погоджуються із ухвалою суду першої інстанції про повернення його заяви про перегляд судового рішення у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі - ПАТ «Страхова група «ТАС») до нього про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу, яким позов ПАТ «Страхова група «ТАС»задоволено. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова група «ТАС» суму у розмірі 48 446 грн 16 коп. майнової шкоди в порядку регресу, оскільки вважав, що він звільнений від сплати судового збору.
 
Відповідно до вимог вказаної заявником статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнення від сплати судового збору можливе за відповідним клопотанням сторони за наявності зазначених у цій статті умов.
 
Оскільки заявником не надано жодних документів, що підтверджують підстави звільнення його від сплати судового збору відповідно до закону, тому ОСОБА_1 не звільнений від сплати судового збору як споживач за касаційне оскарження судових рішень у цій справі.
Враховуючи те, що станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був установлений у розмірі 2 102 грн, тому за подання до суду цієї заяви, необхідно сплатити судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.
 
Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 грудня 2019 року про повернення заяви та постанову Черкаського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року залишити без руху. 
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк до 30 квітня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї  ухвали. 
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.    
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                        О. М. Осіян