Дата документу 12.03.2020 Справа № 316/1391/16-ц

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 316+/1391/16	Головуючий у 1-й інстанції Куценко М.О.	
Пр. № 22-ц/807/788/20	Суддя-доповідач Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2020 року                                        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)        Гончар М.С. 
суддів                                        Маловічко С.В., Подліянової Г.С.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 11 грудня 2019 року про повернення скарги скаржнику у справі за скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Камисов Андрій Якович, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович, на дії приватного виконавця
ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулась до суду із вищезазначеною скаргою (а.с. 1-2), в якій просила визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. неправомірними і зобов`язати його усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом надання документів або належним чином засвідчених ним копій про підстави та обґрунтованість виникнення у мене боргових зобов`язань перед стягувачем ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста».
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Куценко М.О. (а.с. 8).
Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 11 грудня 2019 року (а.с. 9-10) вищезазначену скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі повернуто.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 15-17) просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї заяви визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 21).
Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 13 лютого 2020 року (а.с. 29), справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 2 ЦПК України (а.с. 35).
Оскільки, в силу вимог ст. 369 ч. 2 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
ОСОБА_1 (а.с. 36-42) та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (а.с. 43-50) подали відзиви на зазначену апеляційну скаргу у цій справі.
Інші учасники цієї справи не скористались своїм правом на подачу апеляційному суду відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу скаржника у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом.
Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. 
Відводів суддям апеляційного суду учасниками цієї справи не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1  в особі представника ОСОБА_2  у цій справі підлягає задоволенню з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, повертаючи скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Камисов А.Я. у цій справі, керувався ст. 185 ч. 4 п. 1, ст. ст. 260, 353 ЦПК України та виходив із такого.
Згідно із ст. 58 ч. 1 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
За змістом ст. 60 ч. 1 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Відповідно до ст. 177 ч. 7 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.
В силу вимог ч. ч. 4, 5 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.
Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги (ч.1). Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (ч.2). Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом (ч.3).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.
За змістом п. 2 «Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів», затвердженого рішенням Ради адвокатів України 17.12.2012р. № 36 із змінами (чинного на час звернення до суду та до 12.04.2019 р.) (далі - Положення № 36), ордер на надання правової допомоги - письмовий документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом України від 05 липня 2012р. № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими законами України.
Згідно із пункту 4, підпункту 15.4 пункту 5 Положення № 36, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. Ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що також узгоджується і з приписами пункту 4, підпункту 12.4 пункту 12 «Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги», затвердженого рішенням Ради адвокатів України №41 від 12.04.2019р.
З аналізу наведених вище норм, вбачається.
По-перше: ордер, який посвідчує повноваження адвоката як представника, подається в оригіналі, відповідність оригінала копії ордеру може бути посвідчена підписом судді, після чого копія приєднується до матеріалів справи, можливості посвідчення відповідності оригіналу копії ордеру самостійно адвокатом положеннями ЦПК України і Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» не передбачено, зазначене узгоджується з правовою позицією викладеною Верховним Судом в ухвалі від 29.05.2019 р. по справі №202/5348/18 (провадження № 61-10212ск19).
По-друге: законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога», в якій має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду. Звернення до суду передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.
Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019р. по справі № 9901/847/18 (провадження № 11-44заі19).
Натомість, на підтвердження повноважень представника, адвокатом Камисовим А.Я. за скаргою, поданою до суду 09.12.2019 року наданий ордер, датований 09.12.2019 року, серії ЗП № 70061 від імені ОСОБА_1 , у графі «Назва органу у якому надається правова допомога» зазначено: «розгляд цивільної справи в судах».
З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовна заява підписана представником скаржника за відсутності підтвердження повноважень такої особи на здійснення представництва в Енергодарському міському суді Запорізької області.
Відповідно до ст. 185 ч. 4 п. 1 ЦПК України заява повертається, якщо її подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Враховуючи вищевикладені обставини, оскільки скаргу від імені ОСОБА_1 підписано особою, яка не має належних повноважень на її підписання, до матеріалів скарги таких не надано, суд першої інстанції дійшов висновку, що дана скарга відповідно ст. 185 ч. 4 п. 1 ЦПК України підлягає поверненню з усіма доданими до неї матеріалами.
Проте, з такими висновками суду першої інстанції у цій справі погодитись не можна з таких підстав.
Вимогам законності та обґрунтованості ухвала суду першої інстанції у цій справі не відповідає.
Право на звернення до суду реалізується особою у порядку, встановленому ЦПК України.
Оскільки, порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано нормами ЦПК України, тому подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням вимог ЦПК України.
Ч. 1 ст. 58 ЦПК України передбачено право сторони брати участь у справі через представника.
Адвокат Камисов А.Я., як представник, мав право на подачу до Енергодарського міського суду Запорізької області вищезазначеної скарги від імені боржника ОСОБА_1 на підставі вищезазначених: договору про надання правничої допомоги від 06.12.2019 року із боржником ОСОБА_1 (копія а.с. 6), свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (копія а.с. 6) та ордеру (копія а.с. 7) , які були додані ним до вищезазначеної скарги у цій справі.
Оскільки, в силу вимог ст. 26 ч. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
За змістом ст. 62 ч. 4 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Ордер на надання правничої допомоги є самостійним документом, який підтверджує повноваження на представництво інтересів, а відсутність в ньому записів про обмеження у вчиненні процесуальних та інших дій свідчить про відсутність таких обмежень та адвокат Камисов А.Я., яким надано ордер, не зобов`язаний доводити суду першої інстанції наявність у нього повноважень на підписання та подання вищезазначеної скарги від імені боржника ОСОБА_1 до суду першої інстанції. 
ЦПК України не передбачає обов`язку адвокату надавати суду першої інстанції у матеріали цивільної справи виключно оригінал ордеру адвоката, на підтвердження повноважень може бути також надана копія останнього. 
В силу вимог ст. 62 ч. 5 ЦПК України відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді.
За таких обставин, висновки суду першої інстанції у цій справі про те, що вищезазначену скаргу від імені боржника ОСОБА_1 підписано та подано адвокатом Камисовим А.Я., як особою, яка не має процесуальної дієздатності на це, ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.
Крім того, в ордері адвоката не повинна зазначатись назва конкретного суду, достатнім є зазначення «у будь-яких судах України», що узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 14.11.2019 року у справі №910/1669/19.
В ухвалі суду першої інстанції, що є предметом апеляційного перегляду у цій справі, міститься посилання суду на постанову Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 року у справі № 9901/847/18, яка є обов`язковою для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України, але обставини у названій справі та у цій справі щодо встановлення повноважень адвоката, який подав скаргу, не є тотожними.
Повернення вищезазначеної скарги боржникові в особі його представника – адвоката з формальних підстав унеможливлює доступ скаржника до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи. Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 року у справі № П/9901/736/18.
Крім того, якщо у суду першої інстанції при вищевикладених обставинах все одно виникли сумніви щодо повноважень адвоката у цій справі, він був не позбавлений права залишити вищезазначену скаргу боржника у цій справі без руху та надати останньому строк для усунення відповідних недоліків. 
За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у цій справі доказах.
Допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права призвели до постановлення ухвали суду, що перешкоджає подальшому розгляду цієї справи, та в силу вимог ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду (вирішення процесуального питання) до суду першої інстанції.
Також встановлено, що ОСОБА_1 при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду було сплачено судовий збір у сумі 420,40 грн. (а.с. 27).
Однак, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного із розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції у подальшому за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 4, 7, 12, 141, 367, 369, 371-372, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 11 грудня 2019 року у цій справі скасувати.
Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови апеляційним судом складений 12.03.2020 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Маловічко С.В.	Подліянова Г.С.