Ухвала
03 березня 2020 року
м. Київ
справа № 676/4025/19
провадження № 61-2978ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою селянського фермерського господарства «Лагода» на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області 
від 04 вересня 2019 року, постанову Хмельницького апеляційного суду 
від 23 грудня 2019 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду 
від 15 жовтня 2019 року про повернення апеляційної скарги у справі за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Україна» до ОСОБА_1 , селянського фермерського господарства «Лагода», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,
ВСТАНОВИВ:
12 лютого 2020 року засобами поштового зв`язку селянське фермерське господарство «Лагода» (далі - СФГ «Лагода») подало до Верховного Суду касаційну скаргу в справі № 676/4025/19 в якій просило скасувати рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області 
від 04 вересня 2019 року, постанову Хмельницького апеляційного суду 
від 23 грудня 2019 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду 
від 15 жовтня 2019 року про повернення апеляційної скарги.
Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 вересня 2019 року та постанови Хмельницького апеляційного суду від 23 грудня 2019 року, яке підлягає задоволенню, оскільки копія оскаржуваної постанови Хмельницького апеляційного суду від 23 грудня 2019 року отримана СФГ «Лагода» 13 січня 2020 року, що підтверджено доданими до касаційної скарги документами.
На даний час, касаційне провадження не може бути відкрито, а касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.
Касаційна скарга на ухвалу Хмельницького апеляційного суду 
від 15 жовтня 2019 року про повернення апеляційної скарги подана в лютому 2020 року із пропуском строку на касаційне оскарження, однак причини пропуску цього строку не зазначені, заяв (клопотань) про поновлення пропущеного строку не подано.
Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Однак, в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі СФГ «Лагода» не зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Крім того в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору.
Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції на момент подання позову, за подання юридичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання юридичною особою до суду касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.
Позов було пред`явлено до суду юридичною особою в 2019 році.
За таких обставин з урахуванням статті 4 Закону України «Про судовий збір» та положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір судового збору за подану СФГ «Лагода» касаційну скаргу має становити 5 944 грн (із розрахунку (1 921 грн х 2 + 2 102 грн), де 1921 грн дорівнює 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року, 2 102 грн дорівнює 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до УК у Печерському районі/ Печерський район/22030102, код ЄДРПОУ: 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». 
Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом:
-          подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Хмельницького апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року із зазначенням причин пропуску цього строку та наданням доказів, які підтверджують такі причини;
-          зазначення в касаційній скарзі відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень передбачених частиною другою статті 389 цього Кодексу; 
-          надання суду оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 5 944 грн за подання касаційної скарги.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених 
статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) буде вирішено судом після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.
Керуючись статтями 127, 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити селянському фермерському господарству «Лагода» строк на касаційне оскарження рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 вересня 2019 року та постанови Хмельницького апеляційного суду від 23 грудня 2019 року у цивільній справі № 676/4025/19.
Касаційну скаргу селянського фермерського господарства «Лагода» на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 вересня 2019 року, постанову Хмельницького апеляційного суду 
від 23 грудня 2019 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду 
від 15 жовтня 2019 року у цивільній справі № 676/4025/19 залишити без руху.
Встановити СФГ «Лагода» для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.
Протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали СФГ «Лагода» має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційну оскарження ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року. 
Якщо заяву про поновлення строку не буде подано в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали в іншій частині касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                             В. В. Шипович