П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 травня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 540/1322/19	
Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
доповідача - судді Косцової І.П.,
суддів - Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог.
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати протиправним припинення Добропільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахування і виплати призначеної йому пенсії у період з 01.03.2016 року по 31.07.2017 року, зобов`язати відповідача виплатити недоплачену частину пенсії.
В обґрунтування позову зазначив, що Пенсійний орган незаконно припинив виплату призначеної йому пенсії, а отже останній має нарахувати та виплатити її.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року, позов задоволено в повному обсязі.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що наведена  Пенсійним органом підстава для припинення виплати призначеної позивачеві пенсії не передбачена Законом України «Про загальне обов`язкове державне пенсійне страхування», а отже недоотримана пенсія має бути нарахована та виплачена ОСОБА_1 . Добропільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для вирішення спору, порушення норм матеріального та процесуального права, Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалене у справі рішення та постановити нове про відмову у задоволенні позову.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що при прийнятті рішення у справі суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у  позивача права на отримання пенсії за спірний період, однак не врахував, що її виплату має здійснювати орган, в якому пенсіонер перебуває на обліку, тобто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначив,    що суд першої інстанції вірно встановив усі обставини справи та надав їм належну правову оцінку, у зв`язку з чим просив залишити судове рішення без змін.
Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області не скористалось правом на подання відзиву.
Враховуючи відсутність клопотань від учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1  ст. 311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.
Фактичні обставини справи.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
У 1997 року він набув статусу пенсіонера за інвалідністю, а з січня 2014 року скористався правом на отримання пенсії за віком.
У листопаді 2015 року Управлінням соціального захисту населення Добропільської міської ради позивача взято на облік, як внутрішньо переміщену особу, місцем фактичного проживання якої є АДРЕСА_2 .
01 березня 2016 року Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області припинило виплату призначеної позивачу пенсії у зв`язку з отриманням інформації про відсутність особи за фактичним місцем проживання.
У зв`язку із зміною позивачем постійного місця проживання на м. Херсон 01.08.2017 року Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області відновило виплату призначеної позивачу пенсії.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до Пенсійних органів з проханням виплатити недоплачену йому за період з 01.03.2016 року по 31.07.2017 року пенсію, проте остання до теперішнього часу не виплачена.
На думку позивача, оскільки Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області незаконно припинило виплату призначеної йому пенсії, останнє має нарахувати та виплати її за відповідний період.
Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.
Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до  ст. 46 Конституції України  громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.
Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються  Законом України "Про пенсійне забезпечення",  Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"  та іншими нормативно-правовим актами.
Згідно ч.1  ст.47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"  пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до  ст. 64 Конституції України  конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених  Конституцією України.
Пунктами 1, 6  ст. 92 Конституції України  визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки.
Відповідно до  ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII  (далі - Закон № 1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених  статтею 12 цього Закону  (ст. 4 Закону № 1706-VII).
Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам"  затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок № 365), який визначає механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати пенсій за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
У пункті 4 Порядку № 365 зазначено, що соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, територіальними органами Пенсійного фонду України, робочими органами Фонду соціального страхування, центрами зайнятості за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.
Для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа, а у визначених законодавством випадках - її законний представник подає відповідну заяву до органу, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування; до заяви додається копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та пред`являється оригінал такої довідки (пункт 5 Порядку №365).
Питання щодо призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам можуть також розглядатися комісіями, утвореними районними, районними у м. Києві і Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848 "Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива"  за умови включення до складу таких комісій представників органів, що здійснюють соціальні виплати (п. 10 Порядку №365).
Пунктом 15 Порядку № 365 визначено, що орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються    на умовах окремого порядку,    визначеного Кабінетом Міністрів України.
Водночас,  статтею 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"  передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми не отриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Відповідно до  ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"  виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.
Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті  35  та статтею  46  цього  Закону.
Колегія суддів зазначає, що визначений ч. 1  ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"  перелік підстав припинення виплати пенсії є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом. 
Нормативно-правовим актом, яким визначено підстави припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення), є  Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Інші нормативно-правові акти у сфері правовідносин, врегульованих  Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"  можуть застосовуватися виключно за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону.
Конституційний Суд України у Рішенні від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 зазначив, що виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.
Враховуючи, що Добропільське об`єднане управління  Пенсійного фонду України в Донецькій області незаконно зупинило виплату призначеної позивачу пенсії, судова колегія погоджується із судом першої інстанції про наявність у позивача права на отримання невиплаченої частини пенсії.
Разом з цим, судова колегія вважає помилковою позицію суду першої інстанції з приводу органу, який зобов`язаний виплатити позивачеві таку пенсію, виходячи з наступного.
Згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014р. №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам»  призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. №509 (далі - Порядок №509).
Підпунктами 4, 5 Порядку №509 визначено, що соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення), територіальними органами Пенсійного фонду України, робочими органами Фонду соціального страхування, центрами зайнятості (далі - органи, що здійснюють соціальні виплати) за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.
Для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа, а у визначених законодавством випадках - її законний представник подає відповідну заяву до органу, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.
Аналіз наведених вище положень чинного законодавства дає підстави для висновку, що виплата пенсії, продовження виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на обліку у якому перебуває така особа.
Враховуючи, що з серпня 2017 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області, судова колегія вважає, що саме вказаний Пенсійний орган має виплатити позивачу недоотриману частину пенсії, незалежно від того, який територіальний орган ПФУ України незаконно припинив виплату.
За таких обставин колегія суддів вважає, що порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману частину пенсії за період з 01.03.2016 по 31.07.2017 року.
Наведена судом правова позиція ґрунтується на висновках Верховного Суду викладених у постанові від 07.11. 2019 року по  справі №804/4498/18.
Стаття 317 КАС України  встановлює підстави для зміни рішення суду першої інстанції, це, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що резолютивна частина рішення суду першої інстанції повинна бути змінена, шляхом її викладення в іншій редакції, а саме: зміни органу який має відшкодувати недоотриману позивачем частину пенсії.
Стаття 328 КАС України  встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас, частина 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього    Кодексу    позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до п.3 ч.6    ст. 12 КАС України    до справ незначної складності відносяться, зокрема, справи про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення перерахунку, одержання пенсійних виплат.
Враховуючи, що дана справа належить до категорії справ незначної складності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у учасників справи права на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції.
Керуючись ст.ст.  308,  311,  315,  317,  321,  322,  325, 328 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - задовольнити частково.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року - змінити, шляхом викладення третього абзацу резолютивної частини в наступній редакції.
«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області  (код ЄДРПОУ 21295057) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) невиплачену частину пенсії за період з 01.03.2016 по 31.07.2017 року.»
В іншій частині рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя 	 	Косцова І.П.	
Судді	    	Осіпов Ю.В.    Скрипченко В.О.