Справа № 991/3379/20
Провадження № 1-кс/991/3481/20

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року                                                                        м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
27.04.2020 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6 ,  ОСОБА_7  та ОСОБА_8  на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ), яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР) відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 10.04.2020.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28.04.2020 скаргу  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було призначено до розгляду.
І. Вимоги скарги.
У скарзі заявники повідомили, що 11.04.2020 вони звернулися до НАБУ із заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення, яке, на їхню думку, вчинено посадовою особою, що виконує організаційно-розпорядчі обов`язки у державній установі, ректором Державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров`я України» (далі – ДЗ «ДМА МОЗ») - ОСОБА_9 . Ця заява була прийнята НАБУ 14.04.2020, що підтверджується інформацію про поштове відправлення.
Заявники стверджують, що на момент підписання скарги та її направлення засобами поштового зв`язку, будь-яка інформація щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі їх заяви не надана.
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вказали на обставини, які на їх думку свідчать про вчинення кримінального правопорушення, та просили суд:
-встановити бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення ректором ДЗ «ДМА МОЗ» ОСОБА_9 кримінального правопорушення відповідно до їх заяви;
-зобов`язати уповноважених осіб НАБУ внести до ЄРДР відомості про вчинення ректором ДЗ «ДМА МОЗ» ОСОБА_9 кримінального правопорушення відповідно до їх заяви за попередньою кваліфікацією за ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 210 КК України;
-зобов`язати уповноважених осіб НАБУ не пізніше ніж через 24 години з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення та початку здійснення досудового розслідування за заявою надати заявникам витяг з ЄРДР.

У своїй заяві  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просили розгляд даної скарги здійснювати за їх відсутності.
Представник НАБУ в судове засідання не з`явився та не надав письмові пояснення по суті скарги.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
ІІ. Обставини, встановлені слідчим суддею. 
Під час розгляду скарги встановлено, що 11.04.2020  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали заяву (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення від 10.04.2020. Ця заява була отримана НАБУ 14.04.2020. У цій заяві надавались відомості щодо можливого кримінального правопорушення ректора ДЗ «ДМА МОЗ» ОСОБА_9 , а саме повідомлялось про:
-можливу розтрату бюджетних коштів у великих розмірах шляхом закупівлі стоматологічного медичного обладнання, яке використовується безоплатно приватною стоматологічною клінікою, а не безпосередньо навчальним закладом;
-використання ресурсів навчального закладу ТОВ «Аптеки медичної академії», одним із засновників якого є чоловік ОСОБА_9 – ОСОБА_10 ;
-передача в оренду комерційним структурам, підконтрольним родичам ОСОБА_9 , значну частину площі навчальних корпусів ДЗ «ДМА МОЗ».
Заявники повідомили, що порушення на 10 млн. грн. були знайдені Рахунковою палатою України у результаті аудиту ефективності використання коштів ДЗ «ДМА МОЗ», серед яких: використання нерухомого майна академії без укладення договорів оренди, порушення при укладенні угод на капітальний ремонт, невикористання купленого устаткування та інші.
У таких діях ректора ДЗ «ДМА МОЗ»  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вбачають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 210 КК України.
Факти, які були викладені у заяві  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6 ,  ОСОБА_7  та ОСОБА_8  від 10.04.2020, не були перевірені органом досудового розслідування, а відомості, які містяться цій заяві, не були внесені до ЄРДР та дослідженні у межах досудового розслідування кримінального провадження.
Представником НАБУ не було надано відомостей щодо результату розгляду заяви  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6 ,  ОСОБА_7  та ОСОБА_8  від 10.04.2020.

ІІІ. Оцінка та висновки слідчого судді. 
Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).
Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 с. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
У слідчого судді є підстави оцінювати заяву  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 10.04.2020 саме як повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, адже заявники навели обставини та вказали на конкретні факти, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. У заяві зазначено про конкретні дії, які вчинялись службовими особами, та які потенційно містять ознаки визначених КК України злочинів.
У ч. 5 ст. 216 КПК України визначено, що детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування злочинів, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-1, 368, 368-2, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з таких умов: 1) злочин вчинено конкретним суб`єктом 2) розмір предмета злочину або завданої ним шкоди в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення злочину (якщо злочин вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків); 3) злочин, передбачений статтею 369, частиною першою статті 369-2 Кримінального кодексу України, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 Кримінального кодексу України або у пункті 1 цієї частини.
З наданих заявниками відомостей, можна зробити висновок, що досудове розслідування у вказаному ними кримінальному правопорушенні, може здійснюватись детективами НАБУ. 
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Зважаючи на викладені положення, можна зробити висновок, що уповноваженими особами НАБУ було допущено бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відомості, викладені у заяві  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 10.04.2020 містять об`єктивні дані, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, які підслідні Національному антикорупційному бюро України. Саме тому вони потребують дослідження у рамках досудового розслідування детективами НАБУ. Слідчим суддею зазначені обставини не можуть бути перевірені під час розгляду скарги. Не можна дійти однозначного висновку про необґрунтованість цієї заяви.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
З наведених положень чинного кримінального процесуального законодавства вбачається, що у межах розгляду скарги слідчий суддя окремим пунктом не встановлює наявність бездіяльності слідчого чи прокурора, а констатує факт її наявності у разі якщо зобов`язує вчинити певні дії, тому в частині вимог скарги щодо встановлення бездіяльності уповноважених осіб НАБУ необхідно відмовити. Крім того, не можуть бути задоволені вимоги скарги щодо зобов`язання надати витяг з ЄРДР, адже така вимога відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України є обов`язковою для виконання після внесення відомостей до ЄРДР і є похідною після прийняття відповідного процесуального рішення. Отже, сам факт внесення відомостей до ЄРДР слідчим чи прокурором вже зобов`язує надати витяг з ЄРДР заявнику.
Зважаючи на вищевказані положення КПК України та встановлені судом факти, скаргу  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 належить задовольнити частково.
Керуючись ст. ст. 24, 214, 303, 306, 307, КПК України слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Скаргу  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважену особу Національного антикорупційного бюро України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 10.04.2020.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя                                                                  ОСОБА_1