Єдиний унікальний номер 234/7480/19 
Номер провадження 22-ц/804/805/20        

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

25 березня 2020 року
          
м. Бахмут 

справа  № 234/7480/19
провадження  № 22-ц/804/805/20

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,
суддів: Корчистої О.І., Хейло Я.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Державний навчальний заклад «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська»

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін  в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмут  цивільну справу № 234/7480/19 за позовом ОСОБА_1 до Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська» про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,
за апеляційною скаргою Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська»,
на заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 30 вересня 2019 року (суддя Пікалова Н.М.), ухваленого в приміщенні Краматорського міського суду Донецької області, повне судове рішення складено 30 вересня 2019 року,-

В С Т А Н О В И  В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В травні 2019 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом в обґрунтування якого послався на те, що 23 травня 2013 року між ним та Міністерством освіти і науки України було укладено Контракт про призначення його на посаду директора Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська», яку він обіймав до 05 липня 2018 року. 19 квітня 2018 року його було викликано до Департаменту освіти і науки Донецької державної обласної адміністрації і з застосуванням адміністративного тиску, змушено було підписати Додаткову угоду до контракту директора Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорськ» від 23 травня 2013 року. Відповідно до пункту 1 вказаної Додаткової угоди 19 квітня 2018 року звільнення з посади директора Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська» ОСОБА_1 , його заохочення, преміювання та притягнення до дисциплінарної відповідальності здійснює Департамент освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації. Всі інші умови Контракту було залишено не змінним. 09 липня 2018 року його було запрошено до Департаменту освіти та науки Донецької обласної державної адміністрації, де було ознайомлено з Наказом Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації №129-к від 05 липня 2018 року про звільнення за власним бажанням згідно зі статті 39 КЗпП та достроково припинено Контракт від 23 травня 2018 року. Не погодившись з наказам про звільнення  він звернувся до суду. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області  від 19 лютого 2019 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено в повному обсязі. Постановою Донецького апеляційного суду від 20 березня 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано та його позовні вимоги задоволено частково: визнано додаткову угоду від 19 квітня 2018 року такою, що не відповідає вимогам закону та не створює юридичних наслідків; визнано незаконним наказ Департаменту освіти та науки Донецької обласної державної адміністрації від 05 липня 2018 року № 129-к про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська»; датою звільнення ОСОБА_1 є 31 серпня 2018 року у зв`язку із закінченням строку дії контракту; визнано період з 10 липня 2018 року по 31 липня 2018 року по 31 серпня 2018 року вимушеним прогулом; відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

З урахуванням уточнених позовних вимог просив суд стягнути з Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська» на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі                          20 594,48 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ 

Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 30 вересня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська» про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено: стягнуто з Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу складає в розмірі 20 594,48 грн. Стягнуто з Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська» в доход держави судовий збір у сумі 768,40 грн.  Рішення в частині стягнення середнього заробітку за один місяць в розмірі 8 671,36 грн., з відрахування прибуткового податку й інших обов`язкових  платежів, допущено до негайного виконання. 

Судове рішення мотивоване тим, що постановою Донецького апеляційного суду  від 20 березня 2019 року період з 10 липня 2018 року по 31 серпня 2018 року визнано вимушеним прогулом, заробітна плата за час вимушеного прогулу не виплачена, а тому підлягає виплаті.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У апеляційній скарзі, поданій до Апеляційного суду відповідач - Державний навчальний заклад «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська», посилається на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи та на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення і ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що на посаду директора ДНЗ «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська» позивача було призначено контрактом від 23 травня 2013 року укладеним між ним та Міністерством освіти і науки України, тобто на посаду директора його було прийнято саме Міністерством освіти і науки України, а не навчальним закладом, а тому стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в розмірі 20 594,48 грн. з ДНЗ «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська» є необґрунтованим.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу позивачем не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно контракту про призначення ОСОБА_1 на посаду директора ДНЗ «Міжрегіонального вищого професійного будівельного училища м. Краматорська» від 23 травня 2013 року, ОСОБА_1 було прийнято на посаду директора Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська» строком на 5 років з 1 вересня 2013 року по 01 вересня 2018 року. Пунктом 4.4. передбачено, що контракт припиняється: п. 4.4.1 - у зв`язку із закінченням строку його дії; 4.4.2 - за угодою сторін; 4.4.2 - за угодою сторін; 4.4.3 - з ініціативи керівника: у зв`язку з порушенням Міністерством законодавства про працю; у випадку невиконання Міністерством умов, передбачених цим Кодексом. (а.с.7-10).

19 квітня 2018 року між ОСОБА_1 та ДНЗ «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська» укладено Додаткову угоду до Контракту від 23 травня 2013 року, якою згідно пункту 1 передбачено, що з 19 квітня 2018 року звільнення з посади директора Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська» ОСОБА_1 , його заохочення, преміювання та притягнення до дисциплінарної відповідальності здійснює Департамент освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації. Всі інші умови Контракту було залишено не змінним. (а.с.11).

Згідно наказу Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації від 05 липня 2018 року № 129-к, ОСОБА_1 було звільнено з 09 липня 2018 року за власним бажанням згідно зі статті 39 КЗпП України та достроково припинено Контракт від 23 травня 2018 року (а.с.12).

Постановою Донецького апеляційного суду від 20 березня 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано та позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: визнано додаткову угоду від 19 квітня 2018 року такою, що не відповідає вимогам закону та не створює юридичних наслідків; визнано незаконним наказ Департаменту освіти та науки Донецької обласної державної адміністрації від 05 липня 2018 року № 129-к про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська»; датою звільнення ОСОБА_1 є 31 серпня 2018 року у зв`язку із закінченням строку дії контракту; визнано період з 10 липня 2018 року по 31 серпня 2018 року вимушеним прогулом; відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. (а.с.13-16).

З довідки Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська», вбачається, що середньоденна заробітна плата за останні 2 місяці складала 541,96 грн. (а.с.44).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно з положеннями статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська» задоволенню не підлягає.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до частини 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа виникла з трудових відносин та ціна позову складає 20 594,48 грн., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що постановою Донецького апеляційного суду від 20 березня 2019 року період з 10 липня 2018 року по 31 серпня 2018 року визнано вимушеним прогулом, заробітна плата за час вимушеного прогулу не виплачена, а тому підлягає виплаті.

Такий висновок суду першої інстанції є вірним та ґрунтується на вимогах діючого законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно частини 1 статті 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті116 цього Кодексу.

Відповідно до статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до статті 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно зі статями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Постановою Донецького апеляційного суду від 20 березня 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано та позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: визнано додаткову угоду від 19 квітня 2018 року такою, що не відповідає вимогам закону та не створює юридичних наслідків; визнано незаконним наказ Департаменту освіти та науки Донецької обласної державної адміністрації від 05 липня 2018 року № 129-к про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська»; датою звільнення ОСОБА_1 є 31 серпня 2018 року у зв`язку із закінченням строку дії контракту; визнано період з 10 липня 2018 року по 31 серпня 2018 року вимушеним прогулом; відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. (а.с.13-16).

Питання про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу не було вирішено при розгляді справи № 234/12029/18.

Обчислюючи  заробітну плату за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню, судом першої інстанції, враховано положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100. 

Правильність розрахунку, проведеного судом першої інстанції відповідачем не спростовано, власного розрахунку не наведеного.

Доводи апеляційної скарги, що на посаду директора ДНЗ «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська» позивача було призначено Міністерством освіти і науки України відповідно контракту від 23 травня 2013 року, а тому не має підстав для стягнення з ДНЗ «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська» заробітної плати за час вимушеного прогулу, є не обґрунтованими.

Оскільки пунктом 3.1 контракту про призначення ОСОБА_1 на посаду директора ДНЗ «Міжрегіонального вищого професійного будівельного училища м. Краматорська» від 23 травня 2013 року, керівнику Навчального закладу за виконання обов`язків, передбачених цим Контрактом, виплачується за рахунок коштів Навчального закладу: 3.1.1. посадовий оклад у розмірі, передбаченому нормативно-правовими актами з оплати праці.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, обґрунтовано виходив із того, що період з 10 липня 2018 року по 31 серпня 2018 року визнано вимушеним прогулом, що встановлено постаново постановою Донецького апеляційного суду від 20 березня 2019 року, яка набрала законної сили та не була оскаржена, у зв`язку із чим на користь позивача підлягає стягненню заробітна плата за час вимушеного прогулу, оскільки питання, щодо стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах розгляду цивільної справи № 234/12029/18 судами не було вирішено.

Таким чином висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача заробітної за час вимушеного прогулу є обґрунтованим та таким, що відповідає частині другій статті 235 КЗпП України.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновку суду по суті вирішення вказаного позову та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому  апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст.ст.7, 19, 369, 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -   
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська» залишити без задоволення.

Заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 30 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення  шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий                             О.О.Тимченко

Судді:                      О.І. Корчиста

   Я.В. Хейло