ПОСТАНОВА
Іменем України

14 травня 2020 року 
Київ
справа №668/16621/14-а
адміністративне провадження №К/9901/11842/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Кашпур О.В.,  Уханенка С.А., 
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу №  668/16621/14-а
за позовом  ОСОБА_1 
до управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні, за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, - Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 
про зобов`язання вчинити певні дії
за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні
на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2016  року, прийняту в складі колегії суддів: головуючого судді Яковлєва О.  В., суддів Бойка  А.  В., Танасогло Т.М.,

УСТАНОВИВ:
І. Суть спору та установлені судами попередніх інстанцій обставини справи
1.          01 грудня 2014 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області (далі - Казначейство), управління Пенсійного фонду України в м.  Херсоні (далі - УПФ), в якому просила стягнути з УПФ на її користь нараховану, але невиплачену пенсію в розмірі 34  290,99 грн.
2.          Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2012 року в справі  № 2а-3344/10 визнано неправомірною відмову УПФУ в Суворовському районі м.  Херсона у перерахунку позивачу пенсії; зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до вимог ст. ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію за шкоду заподіяному здоров`ю у розмірі 50  %  мінімальної пенсії за віком, починаючи з 08 травня 2010 року.
3.          За наслідком касаційного перегляду справи справі  № 2а-3344/10 ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 листопада 2013 року постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2012 року № 2-а-3344/10/2120 залишено без змін.
4.          06 лютого 2012 року було відкрито виконавче провадження №32081059 за виконавчим листом від 23 березня 2012 року №2-а-3344/10 з примусового виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 02  лютого 2012 року.
5.          Відповідач виконав це рішення частково, нарахувавши ОСОБА_1 пенсію відповідного розміру за період з 08 травня 2010 року по 22 липня 2011  року в сумі 34  290,99 грн. Однак, нараховану пенсію позивачу станом на 31  січня  2014  року відповідачем не виплачено, що підтверджується листом УПФ від 31 січня 2014  року № 14/с-1.
6.          Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 14 січня 2015  року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення суми відмовлено.
7.          Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 31  березня  2015 року постанову суду першої інстанції скасовано, позовні вимоги задоволено, стягнуто з управління Пенсійного фонду України у м.  Херсоні на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену пенсію в розмірі 34  290,99 (тридцять чотири тисячі дев`яносто гривень 99 копійок) за період з 08  травня 2010 року по 22 липня 2011 року.
8.          14 квітня 2015 року на виконання вказаного рішення Суворовським районним судом м.  Херсона видано виконавчий лист № 668/16621/14-а, який пред`явлено позивачем до примусового виконання.
9.          08 вересня 2016 року ухвалою Вищого адміністративного суду України скасовано постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 31  березня 2015 року та залишено в силі постанову Суворовського районного суду м.  Херсона від 14 січня 2015 року.
10.          Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні звернулось до суду з заявою про визнання виконавчого листа № 668/16621/14-а від 14 квітня 2015  року таким, що не підлягає виконанню.
11.          Судом апеляційної інстанції установлено, що 15 квітня 2016 року відповідачем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №  50021036 від 15  квітня 2016 року вбачається, що виконавчий лист №  668/16621/14-а від 14 квітня 2015 року виконаний управлінням Пенсійного фонду України в м. Херсоні, шляхом перерахування боргу, у сумі 34290,99 грн.
12.          15 квітня 2016 року управлінням Пенсійного фонду України в м. Херсоні направлено до управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області лист, яким повідомлено про виконання рішення Суворовського районного суду від 01 грудня 2010 року, у справі № 24-3344/10, відповідно до вказаного рішення про закінчення виконавчого провадження №  50021036.
13.          19 квітня 2016 року державним виконавцем внесено до реєстру рішень інформацію про виконання рішення Суворовського районного суду від 01 грудня 2010 року, у справі № 24-3344/10.
14.          У зв`язку зі сплатою боргу управлінням Пенсійного фонду України в м.  Херсоні за вказаним судовим рішенням, Головним управлінням державної казначейської служби України у Херсонській області повернуто виконавчий лист від 23 березня 2012 року.

ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
15.          12 жовтня 2016 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області заяву відповідача про визнання виконавчого листа № 668/16621/14-а від 14  квітня 2015  року таким, що не підлягає виконанню, задоволено.
16.          Судом першої інстанції зроблено висновок, що виконавчий лист №  668/16621/14-а від 14 квітня 2015 року не підлягає виконанню, тому що це створює факт подвійного стягнення на користь позивача нарахованої, але не виплаченої пенсії, в розмірі 34290,99 грн.
17.          Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2016  року скасовано ухвалу суду першої інстанції та відмовлено у задоволенні заяви управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні про визнання виконавчого листа № 668/16621/14-а від 14 квітня 2015 року таким, що не підлягає виконанню.
18.          Відмовляючи у задоволенні заяви, суд апеляційної інстанції виходив з того, що виконавчий лист № 668/16621/14-а від 14 квітня 2015 року виконаний управлінням Пенсійного фонду України в м. Херсоні шляхом перерахування боргу, у сумі 34  290,99  грн, внаслідок чого виконавче провадження № 50021036 від 15  квітня 2016 року закрите.

ІІІ. Касаційне оскарження
19.          Не погодившись з ухвалою суду апеляційної інстанції, представник відповідача подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, яку зареєстровано 30  грудня 2016 року.
20.          У касаційній скарзі представник відповідача зазначає, що оскаржуване судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить його скасувати та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
21.          На обґрунтування вимог касаційної скарги представник відповідача зазначає, що на виконанні посадових осіб управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні знаходяться два листа в справах №  2а-3344/10 та №  668/16621/14-а, а отже, судом апеляційної інстанції не враховано, що позивач, надавши обидва листа на виконання, створила факт подвійного стягнення.
22.          У касаційній скарзі представник відповідача просить розглядати касаційну скаргу без його участі.
23.          12 січня 2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження та витребувано з Херсонського міського суду Херсонської області справу №668/16621/14-а (суддя-доповідач Кобилянський  М.  Г.).
24.          30 січня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшли заперечення на касаційну скаргу, в яких позивач зазначає, що виконавчий лист №  668/16621/14-а фактично виконаний, а виконавчий лист №  2а-3344/10 повернуто, а отже, факт подвійного стягнення відсутній.
25.          30 січня 2018 року справу №668/16621/14-а разом з матеріалами касаційної скарги передано до Верховного Суду (суддя-доповідач Шарапа В.  М.).
26.          30 травня 2019 року розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду №531/0/78-19 призначено повторний автоматизований розподіл справи.
27.          Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 05 червня 2019 року визначено склад суду: головуючого суддю Шевцову  Н.  В., суддів Кашпур  О.  В., Уханенка  С.  А.

ІV. Релевантні джерела права й акти їхнього застосування
28.          Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції  Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі -  КАС України), обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.
29.          За правилами частини третьої статті 3 КАС України  провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
30.          Приписами частини першої статті 341 КАС України  визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
31.          Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
32.          Згідно зі статтею 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази; або 2) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; 3) суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.
33.          За приписами частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
34.          За частиною другою статті 72 КАС України визначені частиною першою цієї статті дані встановлюються, зокрема, такими засобами як письмові докази.
35.          Відповідно до статті 94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
36.          Статтею 74 КАС України визначено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
37.          На підставі частини першої статті 69 КАС України (у редакції, чинній до 15  грудня 2017 року) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
38.          Згідно з частиною першою статті 79 КАС України (у редакції, чинній до 15  грудня 2017 року) письмовими доказами є документи (у тому числі електронні документи), акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи.
39.          Частинами третьою та четвертою статті 70 КАС України (у редакції, чинній до 15  грудня 2017 року) установлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

V. Позиція Верховного Суду
40.          Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
41.          Згідно з частиною другою статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
42.          Вирішуючи питання про обґрунтованість касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходить з такого.
43.          Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні заяви відповідача, суд апеляційної інстанції виходив з того, що виконавчий лист №  668/16621/14-а від 14 квітня 2015 року виконаний управлінням Пенсійного фонду України в м. Херсоні шляхом перерахування боргу, у сумі 34  290,99 грн, внаслідок чого виконавче провадження № 50021036 від 15  квітня 2016 року закрите.
44.          Між тим такі висновки суду апеляційної інстанції не ґрунтуються на наявних у справі доказах. У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували фактичне виконання виконавчого листа в справі №  668/16621/14-а та повернення виконавчого листа справі №  2а-3344/10, на що посилається суд апеляційної інстанції.
45.          При цьому касаційна скарга представника відповідача містить доводи, що посадовими особами управління Пенсійного фонду України в м.  Херсоні не здійснено виконання за обома виконавчими листами в справах №  668/16621/14-а та №  2а-3344/10. На момент подання касаційної скарги вони знаходяться на виконанні.
46.          Між тим, у запереченнях на касаційну скаргу позивач зазначає, що фактично виконавчий лист в справі №  668/16621/14-а виконано, що підтверджується наявними доказами в справі.
47.          Зважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів щодо фактичного виконання виконавчих листів та відсутність у суду касаційної інстанції права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції відповідно до вимог статті 353 КАС України.

VІ. Судові витрати

48.          З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями341, 345,  349, 353,  355,  356,  359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
1.Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні задовольнити частково.
2. Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року в справі № 668/16621/14-а скасувати.
3.  Адміністративну справу № 668/16621/14-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні, за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, - Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про зобов`язання вчинити певні дії направити на новий розгляд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
4.Судові витрати розподілу не підлягають.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                        Н.  В.  Шевцова

Судді:                                                                                 О.  В. Кашпур

                                                                                          С.  А.  Уханенко