ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 р.	Справа № 532/1448/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Зеленського В.В.,
Суддів: П`янової Я.В. ,  Чалого І.С. ,
за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Слобожанської митниці Держмитслужби на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 07.02.2020, головуючий суддя І інстанції: Тесленко Т.В., вул. Шевченка, 16/25, м. Кобеляки, Кобеляцький, Полтавська, 39200, повний текст складено 07.02.20 у справі № 532/1448/19
          за позовом       ОСОБА_1  
          до      Слобожанської митниці Держмитслужби              
          про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 3214/80700/18 від 02.04.2019,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  (надалі також – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Кобеляцького районного суду Полтавської області із позовною заявою до Харківської митниці Державної фіскальної служби (надалі також – відповідач) про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 3214/80700/18 від 02.04.2019.
Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 07 лютого 2019 року позов задоволено повністю.
Визнано дії Харківської митниці ДФС зі складання постанови в справі про порушення митних правил № 3214/807000/18 від 02.04.2019 незаконними.
Визнано постанову в справі про порушення митних правил № 3214/807000/18 від 02.04.2019  протиправною та скасовано її, а провадження у справі закрите.
Не погодившись із прийнятим рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки, викладені у рішенні, є безпідставними.
В апеляційній скарзі відповідач зазначив, що судом першої інстанції не враховано те, що заступник керівника митниці на час розгляду справи про порушення митних правил № 3214/807000/18 не мав правових підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з підстав, визначених абзацом другим пункту 9-3 розділу XXI Прикінцевих та Перехідних положень МКУ, оскільки на момент розгляду матеріалів справи про порушення митних правил № 3214/807000/18 митне оформлення транспортного засобу марки «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації – Республіка Польща) НОМЕР_2 -код WVWZZZ3BZ2P226045 в митному режимі імпорту, як необхідної умови звільнення від відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 Митного кодексу України, не було здійснено. Водночас, зазначає, що суд першої інстанції безпідставно визнав поважними причини пропуску позивачем строків на оскарження постанови в справі про порушення митних правил № 3214/807000/18 від 02.04.2019 та поновив їх. За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким у позові відмовити повністю.
Від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає,  що  рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, оскільки судовий розгляд справи проведено повно та об`єктивно, матеріалами справи підтверджено незаконність дій Харківської митниці ДФС зі складення постанови в справі про порушення митних правил № 3214/807000/18 від 02.04.2019 та правомірно визнано її протиправною, тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Викладаючи свої пояснення, міркування та аргументи у відзиві, позивач наводить обставини та нормативно - правове обґрунтування, вказані ним у позовній заяві.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2020 року Харківську митницю Державної фіскальної служби замінено на Слобожанську митницю Держмитслужби.
Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга  підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції установлено, що 27.03.2018 громадянином України ОСОБА_1 було ввезено на митну територію України через МАПП «Гоптівка» Харківської митниці ДФС транспортний засіб особистого користування марки «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 -код НОМЕР_3 (країна реєстрації - Республіка Польща).
06 грудня 2018 року головним державним інспектором митного поста «Щербаківка» Харківської митниці ДФС Печенізьким Сергієм Сергієвичем щодо ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил № 3214/80700/18 за ознаками частини третьої статті 470 Митного кодексу України (надалі також – протокол). В протоколі зазначено, що станом на 06.12.18 за даними з баз АСМО «Інспектор» та Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС України (далі – ЄАІС) відсутня інформація щодо вивезення за межі митної території вищезазначеного транспортного засобу особистого користування. 
Згідно із повідомленням про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах адміністративної справи про порушення митних правил №321/80700/18, протокол позивач отримав 18.12.2018.
02.04.2019, відносно громадянина України ОСОБА_1 постанову в справі про порушення митних правил №3214/80700/18, якою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 470 Митного кодексу України, за порушення строку транзитного переміщення автомобіля марки «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_4 -код НОМЕР_3 (країна реєстрації – Республіка Польща), більше ніж на 10 діб, і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень. 
Згідно із повідомленням про вручення поштового відправлення, що містить в матеріалах адміністративної справи про порушення митних правил №321/80700/18, вказану постанову позивач отримав 05.04.2019.
Не погоджуючись із постановою в справі про порушення митних правил №3214/80700/18 від 02.04.2019, позивач звернувся до суду з позовом про визнання її протиправною та скасування із закриттям провадження у справі.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що при розгляді справи повністю доведено, що позивачем виконано всі умови, передбачені у абзаці першому пункту 9-3 розділу XXI Прикінцевих та перехідних положень Митного кодексу України, а тому позивач правомірно звільняється від сплати штрафу за ст. 470 Митного кодексу України, як це передбачено у абзаці другому пункту 9-3 розділу XXI Прикінцевих та перехідних положень Митного кодексу України. Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем у порушення чинного законодавства, а тому є протиправною та підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі. Водночас, суд першої інстанції визнав за потрібне поновити позивачеві строк на оскарження постанови в справі про порушення митних правил №3214/80700/18.
Проте, колегія суддів частково не погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи таке.
Відповідно до  статті 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Статтею 95 Митного кодексу України  встановлені строки транзитних перевезень, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).
Відповідно до частини третьої  статті 470 Митного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) перевищення встановленого  статтею 95 цього Кодексу  строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Проте, пунктом 13 Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» №2612-VIII від 08.11.2018, який набрав чинності 25.11.2018, розділ XXI Прикінцевих та перехідних положень Митного кодексу України було доповнено пунктом 9-3, яким встановлювалося, що протягом 180 днів з дня набрання чинності  Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями   470,   481 та   485   цього   Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту».
Відповідно до частини четвертої   статті 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі також – КУпАП) питання адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.
Відповідно до статті 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що норми Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» №2612-VIII від 08.11.2018,  поширюються на спірні правовідносини сторін, а тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про визнання постанови в справі про порушення митних правил № 3214/807000/18 від 02.04.2019  протиправною та її скасування.
Водночас, щодо висновків суду першої інстанції про поновлення позивачеві строку на оскарження постанови в справі про порушення митних правил №3214/80700/18, колегія суддів зазначає таке.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Тобто, особі гарантується право на звернення до суду.
Водночас, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 у справі «Каменівська проти України» (за заявою № 1894104, п. b ст.13), «право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані».
Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.
Відповідно до частини першої та третьої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно із частиною першою статті 529 Митного кодексу України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.
Статтею 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Згідно із частиною шостою статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Колегія суддів зазначає, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Також, виходячи з аналізу статті 123 КАС України, слід урахувати, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки за наявності поважних причин його пропуску такий строк може бути поновлено судом за заявою особи, яка його подала.
Суд може встановити наявність підстав для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала позовну заяву.  
Поважність причин пропуску строку звернення до суду суд оцінює у кожному конкретному випадку з метою визначення правових наслідків.
На переконання суду апеляційної інстанції, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише підтверджені належними доказами обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Із матеріалів справи убачається, що позивач 19.06.2019 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил №3214/80700/18 від 02.04.2019 із клопотанням, в якому він просив поновити строк на звернення з позовом до суду. В обґрунтування клопотання зазначав, що не вважав за потрібне оскаржувати постанову в справі про порушення митних правил №3214/80700/18 від 02.04.2019, оскільки вважав, що розмитнивши 16 травня 2019 року автомобіль марки «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_4 -код НОМЕР_3 (країна реєстрації – Республіка Польща), дотримався вимог законодавства і автоматично звільнився від адміністративної відповідальності.
Інших причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду останнім не наведено і з матеріалів справи не вбачається.
Водночас, позивач зазначив, що 20.05.2019 листом повідомив відповідача про розмитнення зазначеного автомобіля і просив скасувати постанову в справі про порушення митних правил №3214/80700/18 від 02.04.2019. 
Як убачається із матеріалів адміністративної справи №3214/80700/18 у відповідь на лист позивача від 20.05.2019 відповідач у листі №3881/ДЗН/20-70-20-02 від 27.05.2019, незважаючи на здійснене позивачем  розмитнення вказаного автомобіля, вказав на чинність постанови в справі про порушення митних правил №3214/80700/18 від 02.04.2019 та необхідність сплати штрафу, визначеного такою постановою. Згідно із повідомленням про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах адміністративної справи про порушення митних правил №321/80700/18 лист відповідача від 27.05.2019  позивач отримав 30.05.2019.
Отже, з часу винесення постанови  в справі про порушення митних правил №3214/80700/18 від 02.04.2019 до дня подачі позову, за яким відкрито провадження у справі, що розглядається, минуло 78 днів, а з дати отримання позивачем листа №3881/ДЗН/20-70-20-02 від 27.05.2019 – двадцять днів.
Поновлюючи позивачеві строк на оскарження постанови в справі про порушення митних правил №3214/80700/18 від 02.04.2019 суд першої інстанції не зазначив у рішенні від 07.02.2020 які причини пропуску строку звернення до суду були визнані ним поважними, та з яких міркувань.
Судом апеляційної інстанції не встановлено та не знайдено будь-яких підстав для визнання причин пропуску строку звернення позивача до адміністративного суду з вказаними позовними вимогами поважними, матеріали справи таких підстав не містять.
Отже, суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про можливість поновлення позивачеві строку на оскарження постанови в справі про порушення митних правил №3214/80700/18 від 02.04.2019.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
Згідно із частиною першою статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Пунктом 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами 3 та 4 статті 123 цього Кодексу.
Частинами 3 та 4 статті 123 КАС України передбачено, що якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
З огляду на необґрунтованість  рішення суду першої інстанції та відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до суду, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення слід скасувати, а адміністративний позов залишити без розгляду.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Слобожанської митниці Держмитслужби  задовольнити частково.
Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 07.02.2020 у справі №532/1448/19  скасувати.
Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил № 3214/807000/18 від 02.04.2019 залишити без розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		В.В. Зеленський	
Судді	   	Я.В. П`янова    І.С. Чалий   	
Повний текст постанови складено  28.04.2020 року