ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
14 травня 2020 року           справа №360/1253/19 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Гаврищук Т.Г.
суддів:                      Блохіна А.А.,
                                 Сіваченка І.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Український комунальний банк" Матвієнка Андрія Анатолійовича на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду (суддя - Чернявська Т.І.) від 27 лютого 2019 року (повний текст складено 27 лютого 2019 року у м.Сєвєродонецьк) у справі № 360/1253/19 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Український комунальний банк" Матвієнка Андрія Анатолійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії-,

                                                            ВСТАНОВИВ:

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року у справі №360/1263/18, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року, позов адвоката Борисова Дмитра Геннадійовича в інтересах ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» Матвієнка Андрія Анатолійовича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково (т. 1 арк. спр. 191-198; т. 2 арк. спр. 86-92):
- визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» Матвієнка Андрія Анатолійовича щодо невжиття заходів по відшкодуванню ОСОБА_1 гарантованої законом суми вкладів;
- зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» Матвієнка Андрія Анатолійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Український комунальний банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
17 лютого 2020 року Луганським окружним адміністративним судом отримана заява Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Український комунальний банк" Матвієнка Андрія Анатолійовича про роз`яснення судового рішення від 08 липня 2019 року у справі №360/1253/19 
В обґрунтування заяви зазначено, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року у справі № 360/1253/19 потребує роз`яснення, оскільки виконання цього рішення без викладення більш повно та зрозуміло тих його частин, розуміння яких викликає труднощі, на переконання заявника, не може мати результату - поновлення порушеного права; може сформувати практику, якою буде створено умови для безпідставного звернення до суду осіб, яким банком вже були повернуті їх банківські вклади у період часу до 14 вересня 2015 року.
Заявник зазначає, що для виконання вимог статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у розпорядженні Уповноваженої особи Фонду повинна бути база даних про вкладників банку станом на день початку виведення Фондом банку з ринку, тобто у випадку з Публічним акціонерним товариством «Укркомунбанк» станом на 14 вересня 2015 року. Факт відсутності у розпорядженні Уповноваженої особи бази даних вкладників ніким не оспорюється та визнаний судом. Разом з тим, за відсутності бази даних вкладників будь-який аналіз та формування передбачених законом п`яти переліків рахунків вкладників є неможливим (при цьому таке формування переліків відбувається в автоматизованому режимі), а, відповідно, відсутні й ознаки «визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання Уповноваженої особи Фонду подати до Фонду гарантування інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Український комунальний банк» за рахунок Фонду гарантування».
Також заявник зазначив, що у рішенні суду окрім прізвища, імені, по батькові, реєстраційного номеру облікової картки платника податків та зареєстрованого місця проживання особи відсутні будь-які інші відомості передбачені додатком 4 Положення ро порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09 серпня 2012 року № 14 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 вересня 2012 року за №1548/21860. Тобто, рішення не містить достатніх відомостей. В рішенні, зокрема, не визначені: сума, номер рахунку, на якому обліковуються кошти, паспортні дані вкладника та інші обов`язкові відомості.
Перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «Укркомунбанк», наразі не сформований та не існує. Тому залишається незрозумілим спосіб виконання рішення - подання до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації про ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Укркомунбанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Таким чином, виконання судового рішення може бути здійснено лише всупереч вимогам чинного законодавства та не зможе поновити будь-які права ОСОБА_1 , оскільки і судове рішення, і, відповідно, надані уповноваженою особою до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відомості не будуть містити достатньої інформації, як щодо особи, так і щодо суми вкладу, яка підлягає відшкодуванню.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року в задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення відмовлено.
Відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу якою заяву про роз`яснення рішення задовольнити, зокрема повідомити норму права, яка б дозволила уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «УКРКОМУНБАНК» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформація щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «УКРКОМУНБАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб без зазначення суми коштів за вкладом ОСОБА_1 , яка підлягає відшкодуванню за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, станом на день початку процедури виведення ПАТ «УКРКОМУНБАНК» з ринку, тобто станом на 14.09.2015 року.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Відповідач зазначає, що рішення суду першої інстанції потребує роз`ясненню виходячи з порядку визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами визначеного ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Закон вимагає визначити суму вкладу станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, яка підлягає відшкодуванню за кожним із вкладів. Як встановлено під час судового розгляду справи у розпорядженні Уповноваженої особи Фонду відсутні відомості щодо суми коштів за вкладом ОСОБА_1 станом на день початку виведення Фондом банку з ринку, тобто у випадку з ПАТ «УКРКОМУНБАНК» станом на 14.09.2015 року. Рішення суду також не містить суми коштів за вкладом ОСОБА_1 , яка підлягає відшкодуванню за рахунок коштів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, тобто станом на 14.09.2015 року. Також судом не вирішувалось питання про визначення суми відсотків на вклад. На думку відповідача вказані недоліки позбавляють можливості Уповноважену особу Фонду виконати рішення у спосіб визначений чинним законодавством.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Частинами 2 та 3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до частин 1, 2 статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Аналіз наведеної норми дозволяє дійти висновку про те, що роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.
Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.
Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.
Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.
Із змісту заяви про роз`яснення рішення вбачається, що відповідач по суті просить не роз`яснити резолютивну частину судового рішення, яка має зобов`язальний характер, а фактично просить роз`яснити спосіб та порядок виконання судового рішення, тобто вирішити питання, які не стосуються роз`яснення судового рішення в розумінні ст. 254 КАС України.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні заяви про роз`яснення рішення у цій справі, оскільки судове рішення є чітким, зрозумілим та належним чином вмотивованим з посиланням на відповідні норми чинного законодавства України.
Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Доводи апеляційної скарги стосуються питань, які не були предметом судового розгляду.
Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.
Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                           ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Український комунальний банк" Матвієнка Андрія Анатолійовича на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року у справі № 360/1253/19 - залишити без задоволення.
Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року у справі №360/1253/19 - залишити без змін.
Постанова складена та підписана 14 травня 2020 року. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 14 травня 2020 року та підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:                                                                       Т.Г. Гаврищук 

Судді:                                                                                А.А. Блохін

                                                                                          І.В. Сіваченко