ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3400/20 Справа № 212/10455/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Колочко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Бондар Я.М.,
суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.
секретар судового засідання-Чубіна А.В.
сторони:
позивач -  ОСОБА_1 
відповідач- Приватне акціонерне товариство «Суха Балка»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційними скаргами представника позивача  ОСОБА_1  – адвоката Гузєва Ігоря Григоровича, відповідача Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 січня 2020 року, ухваленого суддею Колочко О.В. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 13 січня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ: 
У грудні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (далі – Відповідач, ПрАТ «Суха Балка») про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який працював протягом 16 років 05 місяців підземним гірником та підземним прохідником в підземних умовах шахти ім.Фрунзе ПрАТ «Суха Балка». У зв`язку із шкідливими і тяжкими умовами праці, з вини Відповідача, ОСОБА_2 отримав хронічні професійні захворювання, внаслідок чого 26.03.2019 МСЕК йому було визначено ступінь втрати професійної працездатності 95%, з яких 85% по коніотуберкульозу, 5% по вібраційній хворобі, 5% по радикулопатії та встановлено першу групу інвалідності.
ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивача ОСОБА_2 помер.
Відповідно до довідки МСЕК його смерть пов`язана з професійним захворюванням. Внаслідок загибелі чоловіка позивачу завдана моральна шкода, оскільки вона втратила близьку людину, загиблий чоловік піклувався про сім`ю, дбав про її матеріальне забезпечення, його смерть стала для позивача великим стресом. Сім`я втратила люблячого чоловіка та батька і цю втрату не відновити. Просила стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 834 600 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб.
Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 січня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві задоволені частково.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень 00 копійок без утримання податку з доходу фізичних осіб.
В іншій частині позову відмовлено.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь держави судовий збір в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.
Представник позивача, адвокат Гузєв І.Г., не погоджуючись з ухваленим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, ставить питання про зміну судового рішення в частині повного задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_3 .
Скаржник вважає, що стягнутий судом на користь позивача розмір грошових коштів в рахунок відшкодування моральної шкоди є недостатнім для справедливого відшкодування моральних страждань позивача, які остання відчуває внаслідок смерті її чоловіка. Представник позивача вказує, що суд не врахував того факту, що позивач через отримані її чоловіком професійні захворювання була вимушена звільнитись з роботи у квітні 2013 року і доглядати безпорадного чоловіка по день його смерті у травні 2019 року, який потребував сторонньої допомоги, оскільки був позбавлений можливості самостійно пересуватись.
Також, представник позивача вважає, що судом не повністю враховано глибину моральних та душевних страждань позивача, як жінки, що втратила чоловіка у віці 49 років з вини відповідача, а тому розмір грошових коштів, стягнутий на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди є недостатнім для справедливого відшкодування страждань позивача, які остання відчуває та буде відчувати у майбутньому, у зв`язку із чим розмір моральної шкоди підлягає збільшенню до заявлених у позові вимог. 
В апеляційній скарзі, відповідач, ПрАТ «Суха Балка», посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного судового рішення та ухвалення нового про повну відмову позивачу ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог.
Скаржник звертає увагу на те, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування, визначеного розміру моральної шкоди. Відповідач вважає, що визначена судом до стягнення сума компенсації моральної шкоди в розмірі 200 000 грн. не відповідає засадам розумності та справедливості, як це передбачено Постановою Пленуму ВСУ №4, а додані до позову документи не підтверджують обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги до відповідача.
Відзиви на апеляційні скарги сторін не подано.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши представника позивача ОСОБА_4 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив їх задовольнити з викладених у скарзі підстав та заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача, просив відмовити в її задоволенні, представника відповідача ОСОБА_5 , який у повному обсязі підтримав доводи апеляційної скарги відповідача просив їх задовольнити та заперечував проти задоволення апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_4 , перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційних скарг сторін, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги сторін підлягають залишенню без задоволення з наступних підстав.
Матеріалами справи і судом встановлено, що ОСОБА_2 перебував в зареєстрованому 17 грудня 1999 року відділом РАГС виконкому Жовтневої районної ради м.Кривого Рогу шлюбі з ОСОБА_1 (а.с. 36).
ОСОБА_2 , працюючи протягом 16 років 5 місяців в підземних умовах на шахті імені Фрунзе ПрАТ «Суха Балка» підземним прохідником та підземних гірником, виконував весь комплекс робіт з проходки горизонтальних, похилих та вертикальних гірничих виробок, виконував підготовчо-допоміжні операції в роботі. При цьому внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень систем вентиляції та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування підпадав під вплив підвищених концентрацій аерозолю переважно фібро генної дії у повітрі робочої зони та виробничої локальної вібрації, фізичного перевантаження та отримав професійне захворювання – радикулопатію попереково-крижову (L5, S1) зліва з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним і стійким больовим синдромами; вібраційну хворобу першої-другої стадії від дії локальних вібрацій з синдромом вегетативно-сенсорної полінейропатії верхніх кінцівок, з частими акроангіоспазмами кистей, порушенням трофіки кистей; коніотуберкульоз: сидеросилікоз першого ст., ЗЗТБ (12.06.2013) в/частки правої легені (у вигляді фіброзу). Емфізема легень першої стадії, ЛН першого ст., що встановлено Актом розслідування хронічного професійного захворювання від 27.06.2014 року (а.с.11-15).
Згідно виписки з акту огляду МСЕК до довідки серії 12ААА №054468 від 26.03.2019 ОСОБА_2 встановлено ступінь втрати професійної працездатності 95% (85% коніотуберкульоз; 5% вібраційна хвороба; 5% радикулопатія) та першу групу інвалідності (а.с. 9).
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).
Відповідно до Довідки Міжрайонної профпатологічної МСЕК про причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом від 29.08.2019 року Серії НОМЕР_1 встановлено причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 з встановленим йому за життя професійним захворюванням (а.с. 10).
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача, виходив з того, що відповідач ПрАТ «Суха Балка» є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу – дружині померлого, оскільки у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 від профзахворювання, отриманого на підприємстві відповідача ОСОБА_1 переносить моральні страждання, змінився ритм її життя, зі смертю чоловіка вона перенесла психоемоційний стрес і усвідомлення безповоротності втрати завдає позивачу душевного болю.
Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції, і не може погодитись із доводами апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_4 щодо заниженого розміру стягнутої судом моральної шкоди та відповідача ПрАТ «Суха Балка» щодо відсутності підстав для задоволення позову, а також в частині завищеного розміру моральної шкоди, з огляду на наступне.
Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно з ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи.
Отже, право члена сім`ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю особи, спричиненого професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв`язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім`ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент.
Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст.1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).
Висновок суду, що відповідач ПрАТ «Суха Балка» є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу – дружині померлого, колегія суддів вважає правильним, оскільки у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 від профзахворювання, отриманого під час тривалого часу роботи на підприємстві відповідача, остання переносить моральні страждання, пов`язані із втратою близької людини, що завдає позивачу душевного болю.
Доводи відповідача на те, що позивачем не доведено наявність моральних страждань колегія суддів з наведених вище підстав відхиляє, оскільки, як правильно зазначено у рішенні суду першої інстанції, позивач втратила близьку людину - чоловіка та залишилися без його турботи і піклування, смерть рідної людини спричиняє їй хвилювання і по теперішній час, оскільки чоловік для позивача був дуже близькою людиною, допомагав їм у житті.
Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Суд першої інстанції при постановленні рішення встановив обставини справи, дав їм належну оцінку і відповідно до норм процесуального та матеріального закону обґрунтовано дійшов висновку, що позивачу заподіяна моральна шкода у зв`язку з втратою близької людини – чоловіка, смерть, якого настала внаслідок отриманих на підприємстві відповідача професійних захворювань.
Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивач ОСОБА_1 , характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд виходив з конкретних обставин справи, характеру спричиненої шкоди, дружина втратила чоловіка, який займав важливе місце в родині, його смерть спричинила психологічну травму позивачу та втрату важливого життєвого зв`язку, який поновлений бути не може та відповідно завдає довготривалих та глибоких душевних страждань і потребує докладання додаткових зусиль для організації життя і побуту.
На думку колегії суддів, розмір моральної шкоди визначено судом першої інстанції виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, судом враховано конкретні обставини по справі, моральні страждання ОСОБА_1 , які остання переносить у зв`язку із смертю близької людини, смерть, якої настала внаслідок отриманих на підприємстві відповідача професійних захворювань. 
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційні скарги сторін підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст.367, 374, ст.375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гузєва Ігоря Григоровича, відповідача Приватного акціонерного товариства «Суха Балка», залишити без задоволення.
Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 січня 2020 рокузалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 03 червня 2020 року.

Головуючий:
Судді: