УХВАЛА

04 травня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/17618/17 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кролевець О.А. - головуючий, Губенко Н.М., Студенець В.І.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Адміністрація річкових портів"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2020
(головуючий - Пашкіна С.А., судді Андрієнко В.В., Сітайло Л.Г.)
у справі №910/17618/17 Господарського суду міста Києва
за позовом Державного підприємства "Адміністрація річкових портів"
до Фізичної особи - підприємця Ситника Євгена Олексійовича
про стягнення 324 185, 26 грн,

ВСТАНОВИВ:

04.04.2020 Державне підприємство "Адміністрація річкових портів" (далі - ДП "Адміністрація річкових портів") звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2020 у справі №910/17618/17 Господарського суду міста Києва, разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ДП "Адміністрація річкових портів", Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

10.10.2017 ДП "Адміністрація річкових портів" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ФОП Ситника Є.О. про стягнення 253 812,40 грн заборгованості, 50 762,48 грн штрафу, 709,28 грн 3 % річних, 5 910,69 грн пені, 8 199,49 грн компенсації за підключення до електромережі, а також 4 790,92 грн витрат по сплаті судового збору.

Рішенням господарського суду міста Києва від 05.12.2017 у справі №910/17618/17 позов задоволено повністю. Стягнуто з фізичної особи - підприємця Ситника Євгена Олексійовича на користь Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" 253 812, 40 грн суми основного боргу, 8 199, 49 грн компенсації витрат за підключення до електромережі, 5 910, 69 грн пені, 50 762, 48 грн штрафу, 709, 28 грн 3% річних та 4 790, 92 грн судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019 у справі №910/17618/17 скасовано рішення господарського суду міста Києва від 05.12.2017. Прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено повністю. Стягнуто з ДП "Адміністрація річкових портів" на користь ФОП Ситника Є.О. 7 186,39 грн судового збору за подання апеляційної скарги. Стягнуто з ДП "Адміністрація річкових портів" на користь ФОП Ситника Євгена Олексійовича витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17 000,00 грн.

Постановою Верховного Суду від 06.02.2020 постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019 у справі №910/17618/17 в частині стягнення з ДП "Адміністрація річкових портів" на користь ФОП Ситника Є.О. витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 17 000,00 грн скасовано, справу №910/17618/17 в частині розгляду клопотання ФОП Ситника Є.О. про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2020 у справі №910/17618/17 стягнуто з  ДП "Адміністрація річкових портів" на користь ФОП Ситника Є.О. витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17 000,00грн.

За приписами статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України)  суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове судове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Отже додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акту та є його невід`ємною складовою.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, передбачених підпунктами "а-г" цієї норми.

За змістом ч. 7 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року встановлений у розмірі 2102,00 грн.

У п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК України зазначено, що у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом спору у справі №910/17618/17 є стягнення суми 324 185, 26 грн, що є меншим, ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 2020 рік - 1 051 000,00 грн).

Водночас у п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України передбачено випадки наявності підстав для перегляду у касаційному порядку судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Таким чином у Верховного Суду є право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у ч. 1 ст. 293 ГПК України і це повністю узгоджується з положеннями ст. 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

Разом з тим, у касаційній скарзі не наведено обґрунтування наявності обставин, передбачених пп. "а-г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, а тому касаційну скаргу ДП "Адміністрація річкових портів" подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ДП "Адміністрація річкових портів" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2020 у справі №910/17618/17 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Крім того, оскільки Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою скаржника, клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не розглядається.

Керуючись статтями 234, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2020 у справі №910/17618/17.

2. Копії ухвали надіслати учасникам справи.

3. Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                       О.А. Кролевець

Судді                                                                                                    Н.М. Губенко

                                                                                                    В.І. Студенець