ПОСТАНОВА
Іменем України

23 квітня 2020 року 
Київ
справа №820/675/16
адміністративне провадження №К/9901/26610/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року (суддя Нуруллаєв І.С.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2016 року (судді: Присяжнюк О.В. (головуючий), Русанова В.Б., Курило Л.В.) у справі   № 820/675/16   за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд Продукт» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у   м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби, треті особи: Управління державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської області, Західна об`єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії,   

УСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротрейд Продукт» (далі - позивач, товариство, ТОВ «Агротрейд Продукт») звернулось до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у   м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби (далі - відповідач, контролюючий орган, СДПІ ОВП у   м. Харкові МГУ ДФС), треті особи: Управління державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської області (далі - УДКСУ у м. Харкові Харківської області), Західна об`єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (далі - Західна ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області) про зобов`язання СДПІ ОВП у   м. Харкові МГУ ДФС надати до УДКСУ у м. Харкові Харківської області висновок, передбачений пунктом 200.15 статті 200 Податкового кодексу України та вчинити всі інші необхідні дії щодо відшкодування з Державного бюджету України ТОВ «Агротрейд Продукт» (36020, м. Полтава, вул. Жовтнева, 37, кімната 35) суми податку на додану вартість у розмірі 1   220 260,00 грн.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що контролюючим органом не здійснено бюджетне відшкодування з ПДВ на рахунок позивача в загальному розмірі           1   220 260,00 грн. Позивач зазначає, що правомірність визначення таких сум бюджетного відшкодування підтверджується рішеннями судів, які набрали законної сили, однак відповідачем не було вжито відповідних заходів щодо відшкодуванню з бюджету, на розрахунковий рахунок позивача вказаних коштів.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Постановою   Харківського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2016 року, адміністративний позов задоволено повністю. Зобов`язано Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби надати до Управління Державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської області висновок, передбачений пунктом 200.15 статті 200 Податкового кодексу України, щодо відшкодування з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю «Агротрейд Продукт» (36020, м. Полтава, вул.Жовтнева, 37, кімната 35) суми податку на додану вартість у розмірі 1   220 260,00 грн.
4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що згідно положень Податкового кодексу України   контролюючий орган зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. А оскільки відповідач з моменту прийняття відповідного рішення судом апеляційної інстанції, а також сплати позивачем в добровільному порядку суми нарахованих штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням від 10 листопада 2015 року № 0000892212, не подав органу Державної казначейської служби України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню, позовні вимоги про стягнення бюджетної заборгованості в загальному розмірі     1   220 260,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погодившись з рішенням судів першої та апеляційної інстанцій СДПІ ОВП у           м. Харкові МГУ ДФС подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2016 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Агротрейд Продукт» у повному обсязі.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
7. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ТОВ «Агротрейд Продукт» перебуває на обліку СДПІ ОВП у   м. Харкові МГУ ДФС. ТОВ «Агротрейд Продукт» було подано до контролюючого органу звітну податкову декларацію з податку на додану вартість, додатками і заявою про повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі 2   130   000,00 грн. В подальшому позивачем був наданий уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за аналогічний період із відповідними додатками, в результаті чого сума податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню складала 4 955   000,00 грн.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що фахівцями Західної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування позивачем, на підставі вказаних розрахунків, від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за грудень 2013 року, за результатами якої складено акт від 28 лютого 2014 року № 572/20-33-15-01-09/34331634. У висновках зазначеного акта перевірки встановлено, що в порушення вимог п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187,   п. 192.1, п.192.3 ст. 192, п. 198.2, п.198.3, п. 198.6 ст.198, п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України позивачем завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за грудень 2013 року на 1   153 440,00 грн, суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання і сумою податкового кредиту за грудень 2013 року на 5   114   511,00 грн та суму залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за грудень 2013 року на 66 820,00 грн.
На підставі висновків вказаного акта перевірки Західною ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 17 березня 2014 року № 0002431501, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1   153 440,00 грн та застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 576 720,00 грн, а також податкове повідомлення-рішення від 19 травня 2014 року № 0005631501, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 66 820,00 грн та застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 33 410,00 грн.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2014 року у справі № 820/12235/14 (рішення суду апеляційної інстанції набрало законної сили) скасовано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 8 жовтня 2014 року та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд Продукт» задоволено та скасовано податкові повідомлення-рішення Західної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 17 березня 2014 року        № 0002431501 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у загальному розмірі 1   730 160 грн (1   153 440 грн - сума основного платежу, 576 720 грн - штрафні санкції) та від 19 травня 2014 року № 0005631501, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 66 820 грн та застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 33 410 грн. Ухвалою Вищого адміністративного суду у справі № 820/12235/14 від 1 грудня 2015 року касаційну скаргу Західної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області залишено без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2014 року - без змін.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що у зв`язку з отримання судового рішення, яке набрало законної сили щодо суми бюджетної заборгованості, позивач 15 грудня 2015 року звернувся до Західної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, із заявою про надання до відповідного органу казначейської служби висновку про відшкодування позивачу суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 1   220 260,00 грн. Листом Західної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 5 січня 2016 року № 73/10/20-33-15-02-16 позивача повідомлено про відмову в поданні такого висновку через звернення ним із заявою про перегляд судових рішень до Верховного Суду України.
Ухвалою Верховного Суду України від 18 лютого 2016 року повернуто Західній ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області заяву про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України      від 1 грудня 2015 року у справі № 820/12235/14.
Згідно звернень позивача, позивач, у зв`язку зі зміною контролюючого органу за новим місцем обліку, звернувся із відповідним листом від 21 січня 2016 року № 05/01 про надання висновків відповідачем до Управління Державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської області. Листом від 8 лютого 2016 року за                  № 897/10/28-09-48-24 відповідач повідомив про неможливість задоволення вимог позивача, у зв`язку з тим, що відповідно до картки платника з податку на додану вартість, станом на 1 січня 2015 року у позивача існувала переплата у сумі            1   227 119,25 грн, в тому числі за рахунок сум бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 1 220 260 грн, проте у грудні 2015 року за результатом перевірки було нараховано до сплати 781   020,00 грн. за податковим повідомлення-рішенням від 10 листопада 2015 року № 0000892212.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що   29 жовтня 2015 року Західною ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області було складено акт № 448/20-33-22-01-07/34331634 «Про результати документальної планової перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1 жовтня 2012 року по 31 грудня 2014 року». На підставі вказаного акта перевірки, Західною ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області було прийнято податкове повідомлення рішення від 10 листопада 2015 року № 0000892212 про визначення суми грошового зобов`язання з ПДВ, з яких: 520 680,00 грн - за основним платежем, 260 340,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями. Однак, судами попередніх інстанцій також встановлено, що позивачем в добровільному порядку сплачено суму вказаних нарахованих штрафних санкцій за зазначеним податковим повідомленням-рішенням у встановлені строки, що підтверджується платіжними дорученнями № 3297 від 1 грудня 2015 року та № 3256 від 25 листопада 2015 року, відповідно до яких сплачено суму грошових зобов`язань за актом перевірки               № 448/20-33-22-01-07/34331634 від 29 жовтня 2015 року в розмірі 81   020,00 грн та 700   000,00 грн відповідно.   Відповідачем було зазначено, що такі кошти вважаються контролюючим органом надмірно сплаченими, оскільки сплата штрафних санкцій за податковим   повідомлення-рішенням від 10 листопада 2015 року № 0000892212 здійснена за рахунок сум бюджетного відшкодування у хронологічному порядку, однак суди першої та апеляційної інстанції зазначили, що контролюючим органом та представниками третьої особи не було надано передбаченої нормами діючого законодавства заяви платника - ТОВ «Агротрейд Продукт» щодо погашення податкового боргу за спірним податковим повідомленням-рішенням від 10 листопада 2015 року № 0000892212 за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, у зв`язку з чим посилання контролюючого органу на відмову у наданні висновку до відповідного органу казначейської служби щодо бюджетного відшкодування враховуючи зазначену обставину є безпідставним.
Крім того, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що згідно облікової картки платника податку на додану вартість      ТОВ «Агротрейд Продукт», включення   до картки   платника податку сплачених позивачем сум відповідно до платіжних доручень № 3297 від 1 грудня 2015 року та № 3256 від 25 листопада 2015 року здійснено в дні їх сплати позивачем, а донарахування сум за вказаним податковим   повідомленням-рішенням лише - 3 грудня 2015 року.    Згідно акту № 319-20 від 14 березня 2016 року проведеної позивачем та контролюючим органом звірки, відповідно до якої встановлено підтвердження фахівцями контролюючого органу суми позитивного сальдо розрахунків із ПДВ, що складає 1   220   260,00 грн.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
7. В доводах касаційної скарги СДПІ ОВП у   м. Харкові МГУ ДФС цитує норми матеріального та процесуального права та вказує на неврахування судами першої та апеляційної інстанцій окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, що діяла на момент розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції), а також того, що юридичним відділом ГУ ДФС у Харківській області 24 грудня 2015 року було направлено до Верховного Суду України заяву про перегляд судового рішення Вищого адміністративного суду України      від 1 грудня 2015 року у справі № 820/12235/14, а тому станом на дату подання адміністративного позову, а саме - 16 лютого 2016 року, контролюючим органом не було порушено жодних прав позивача, що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішення.
8. Позивачем відзиву (заперечень) на касаційну скаргу надано не було.
9. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
10. Податковий кодекс України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин):
10.1. Підпункт 14.1.18 пункту 14 статті 14.
Бюджетне  відшкодування  -  відшкодування від`ємного значення податку на  додану  вартість  на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування  у  порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.
10.2.  Пункт 87.1 статті 87.
Джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, що обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, та джерела, зазначені в абзаці першому цього пункту.
Сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.
10.3. Пункти 200.7, 200.15, 200.17 статті 200.
Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
У разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.
Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.
Джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи бюджету, до якого сплачується податок
Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
11. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша   статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).
12. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у запереченнях на адміністративний позов, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди першої та апеляційної інстанції вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судом першої інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судами на підставі статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття судами рішень).
13. У справі, що розглядається, судами першої та апеляційної інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що позивачем в добровільному порядку було сплачено суму нарахованих штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням від 10 листопада 2015 року № 0000892212 у встановлені строки, що підтверджується платіжними дорученнями № 3297 від 1 грудня 2015 року та № 3256 від 25 листопада 2015 року, відповідно до яких сплачено суму грошових в розмірі 81   020,00 грн та 700   000,00 грн відповідно. Крім того, згідно листа відповідача від 8 лютого 2016 року за № 897/10/28-09-48-24 станом на 1 січня 2015 року у позивача існувала переплата у сумі 1   227 119,25 грн, в тому числі за рахунок сум бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 1 220 260 грн. Колегія суддів зазначає, що оскільки контролюючим органом не було надано до судів першої та апеляційної інстанції жодних доказів подання передбаченої нормами чинного податкового законодавства заяви платника - ТОВ «Агротрейд Продукт» щодо погашення податкового боргу за спірним податковим повідомленням-рішенням від 10 листопада 2015 року № 0000892212 за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що у контролюючого органу були відсутні правові підстави для відмови позивачу у наданні висновку до відповідного органу казначейської служби щодо бюджетного відшкодування з Державного бюджету України ТОВ «Агротрейд Продукт» суми податку на додану вартість у розмірі 1   220 260,00 грн.
14. Судами першої та апеляційної інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених відповідачем у запереченнях на адміністративний позов та в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а, отже, і наведені контролюючим органом доводи в касаційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків судів першої та апеляційної інстанцій.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
15. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2016 року слід залишити без задоволення.
16. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
17. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2016 у справі   № 820/675/16 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер
І.А. Гончарова 
Р.Ф. Ханова ,
Судді Верховного Суду