Ухвала
 
24 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 318/2865/17
провадження № 61-1120св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Сердюка В. В., Грушицького А. І., Фаловської І. М.,
 
учасники справи: 
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
третя особа - Виконавчий комітет Кам`янсько-Дніпровської міської ради Запорізької області,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 16 травня 2018 року в складі судді Васильченка В. В. та постанову Запорізького апеляційного суду від 11 грудня           2018 року в складі колегії суддів: Дашковської А. В., Кримської О. М., Бєлки В. Ю.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року               № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
 
У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 10 листопада 1990 року між ним, як продавцем, та ОСОБА_3 - батьком відповідача, як покупцем, був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 .
 
Але рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від                 22 грудня 1998 року вказаний договір був визнаний недійсним, та як наслідок його було поновлено у правах власника спірного нерухомого майна.
 
Рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької від 04 жовтня     2002 року зобов`язано ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та проживаючих з ними дітей передати йому спірний житловий будинок з надвірними будівлями вартістю 25 805,70, грн, а його на момент передачі будинку виплатити одноразово подружжю ОСОБА_2         25 805,70 грн або суму за вищевказане майно станом на момент виконання судового рішення.
 
Крім того, рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17 лютого 2015 року виселено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із житлового будинку      АДРЕСА_1 .
 
Таким чином, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є такими, що втратили право користування спірним будинком, при цьому ОСОБА_2 , будучи членом сім`ї останніх, також втратив право користування належним йому будинком.
 
Враховуючи наведене, позивач просив усунути йому перешкоди в користуванні житловим будинком  АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від                 16 травня 2018 рокупозов задоволено. Усунуто перешкоди в користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування ним.
 
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач як власник спірного будинку має право вимагати усунення відповідних перешкод у тому числі шляхом звернення до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Запорізького апеляційного суду від 11 грудня 2018 року рішення суду першої інстанції  скасовано в частині стягнення судового збору та прийнято в цій частині нову постанову, якою судові витрати компенсовано за рахунок держави.
 
Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення  судового  збору та ухвалення в цій частині нової постанови, якою судові витрати компенсовано за рахунок держави, апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю І групи, а тому звільнений від сплати судового збору.  
 
Залишаючи в іншій частині рішення суду першої інстанції без змін, апеляційний суд погодився з висновками суду про те, що чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов`язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім`ї колишнього власника у випадку зміни власника. Відповідач не є членом сім`ї ОСОБА_1 , а його право користування будинком було похідним від прав колишнього власника, членом сім`ї якого він був.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У січні 2019 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог.
 
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
У касаційній скарзі заявник вказує на те, що судами при прийнятті оскаржуваних рішень не було застосовано відповідних норм матеріального права, зокрема положень статті 47 Конституції України та статей 71, 72 ЖК України.
 
Судами не надано оцінку його доводам про те, що позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав, оскільки у випадку, якщо позивач позбавлений можливості володіти спірним майном, а ним володіє фактично і користується відповідач, належним способом захисту має бути віндікаційний позов, тобто позов неволодіючого власника до володіючого невласника. 
 
Також суди не взяли до уваги рішення ЄСПЛ, відповідно до яких проживання особи тривалий час у житлі, незалежно від його правового режиму є достатньою підставою для того, щоб вважати за певною особою право проживати у вказаному житлі, і відповідно виключає можливість визнання особи такою, що втратила право користування вказаним житлом. 
 
Крім того, апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права, безпідставно відмовивши у прийнятті додаткових доказів, а саме: свідоцтва про народження його дитини та довідки про місце реєстрації дитини за вказаною адресою.  
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2019 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
Доводи відзиву на касаційну скаргу
У лютому 2019 року ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив скаргу відхилити, рішення судів залишити без змін. 
Позиція та висновки Верховного Суду
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Виконавчий комітет Кам`янсько-Дніпровської міської ради Запорізької області, про усунення перешкод у користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,       за касаційною скаргою скаргу ОСОБА_2 на рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 16 травня 2018 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 11 грудня 2018 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                В. В. Сердюк
 
                                                                                                        А. І. Грушицький
 
                                                                                                        І. М. Фаловська