ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 червня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 340/713/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: 
                                        судді-доповідача  Чумака С.Ю.,
                                                   суддів:  Чабаненко С.В., Юрко І.В.,        
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 6 березня 2020 року у справі № 340/713/20 (суддя І інстанції – Момонт Г.М.)
за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України  про визнання  протиправною бездіяльності та зобов`язати вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 6 березня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі у справі № 340/713/20 за позовом   ОСОБА_1  до  Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України  про визнання  протиправною бездіяльності та зобов`язати вчинити певні дії на підставі п. 4 ч. 1 ст. 170 КАС України. (а.с. 12)
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм процесуального права, просить оскаржену ухвалу скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування скарги зазначає, що в даному випадку у цій справі він дійсно звернувся до суду з позовом до того самого відповідача – Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, проте з іншим предметом спору та з інших підстав ніж у справі № 340/681/20, на яку послався суд першої інстанції, що свідчить про безпідставність застосування судом приписів п. 4 ч. 1 ст. 170 КАС України.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ
ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 23.04.2019 № 100  припинено контракт та звільнено ОСОБА_2 з військової служби у запас Збройних Сил України за п.п. «б» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я); з 25.04.2019 виключено зі списків особового складу частини та з 26.04.2019 з усіх видів забезпечення.
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звертався до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо невиплати на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане речове майно на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі № 17 від 01.06.2019 та стягнення грошової компенсації за недоотримане речове майно в сумі 112724,5 грн.
За результатом розгляду вказаного адміністративного позову 19 грудня 2019 року Кіровоградським окружним адміністративним судом у справі № 340/2622/19 ухвалено рішення, яким позов задоволений. (а.с. 5-6)
2 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі – відповідач) щодо не нарахування та невиплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25.04.2019 по 10.02.2020 включно; зобов`язання  відповідача нарахувати і виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25.04.2019 по 10.02.2020 включно (а.с. 1-2). До позову додав, зокрема, копію рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року у справі № 340/2622/19 (а.с. 5-6).
У позові ОСОБА_3 зазначив, що підставою звернення ним до суду з цим позовом стало те, що 10.02.2020 на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року у справі № 340/2622/19 Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України на картковий рахунок позивача було перераховано грошові кошти у розмірі 112724,5 грн. Оскільки у день розрахунку відповідачем не було виплачено середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тому вважає, що суб`єкт владних повноважень своєю бездіяльністю допустив порушення прав позивача.
6 березня 2020 року, постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що на час подачі адміністративного позову у справі № 340/713/20 в провадженні Кіровоградського окружного адміністративного суду перебуває справа № 340/681/20 про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (а.с. 11).
За таких обставин, суд першої інстанції, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 170 КАС України, прийшов до висновку про необхідність відмови позивачу у відкритті провадження у справі № 340/713/20.
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Положеннями п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 171 КАС України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає підстав, зокрема для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Аналіз наведених вище положень КАС України свідчить про те, що кожна особа наділена правом на звернення до суду, якщо вважає, що суб`єкт владних повноважень своїми рішеннями, діями або бездіяльністю допустив порушення її прав. При цьому таке право не є абсолютним. Так, законодавцем з метою недопущення можливості ухвалення декількох судових рішень у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав встановлено певні правові обмеження у разі виявлення судом тотожних справ, які перебувають на розгляді у цьому або іншому адміністративному суді. Разом з цим, відмова у відкритті провадження у справі за вказаних обставин можлива лише за наявності таких умов у їх сукупності, а саме: спір у справі повинен бути між тими самими сторонами; спір у справі повинен бути з одним і тим же предметом та поданий з тих самих підстав. Водночас, відсутність хоча б однієї з названих ознак виключає можливість відмови у відкритті провадження за заявленим позовом.
Апеляційний суд зауважує, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суддя не вправі відмовити у відкритті провадження у справі. 
Предмет позову – це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.
Підстави адміністративного позову – це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин.
Отже, визначаючи підстави позову, як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Колегія суддів, проаналізувавши викладене, звертає увагу на таке.
Відмовляючи у відкритті провадження у справі № 340/713/20 на підставі вимог п. 4 ч. 1 ст. 170 КАС України, суд першої інстанції послався на те, що на час подачі адміністративного позову у цій справі  в провадженні Кіровоградського окружного адміністративного суду перебуває справа № 340/681/20 про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Суд вказав, що ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 4 березня 2020 року відкрито провадження у адміністративній справі № 340/681/20 за позовом ОСОБА_1 до  Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 за період з 25.04.2019 по 30.01.2020 включно; зобов`язання  Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25.04.2019 по 30.01.2020 включно.
Проте, відмовляючи у відкритті провадження у даній справі (№ 340/713/20), суд першої інстанції взагалі не дослідив питання щодо предмету позову та підстав звернення із цими вимогами й відповідно тотожності таких предмету та підставам позову у справі № 340/681/20, що суперечить вимогам п. 4 ч. 1 ст. 170 КАС України, які застосовані судом першої інстанції при прийнятті оскарженої ухвали про відмову у відкритті провадження.
Про вказані обставини свідчить наступне.
В матеріалах справи відсутня копія позову у справі № 340/681/20.
Проте, станом на час апеляційного перегляду оскарженої ухвали згідно з інформацією, наявною в Єдиному державному реєстрі судових рішень, 4 травня 2020 року Кіровоградським окружним адміністративним судом ухвалено рішення у справі № 340/681/20.
Встановлені у вказаному рішенні судом обставини справи № 340/681/20 свідчать, що підставою для звернення ОСОБА_1 із заявленим позовом став неповний розрахунок при звільненні за несвоєчасну виплату грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій.
У той час, як вказувалось вище,  підставою для звернення ОСОБА_1 із заявленим позовом до  Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у справі  № 340/713/20, оскаржена ухвала по якій наразі переглядається, є неповний розрахунок при звільненні за несвоєчасну виплату грошової компенсації за неотримане речове майно.
Отже, позови ОСОБА_1 по справі № 340/713/20 та справі № 340/681/20 повністю збігаються лише за складом учасників справи, а підстави і предмет спору не є ідентичними, оскільки як обставини, що обґрунтовують звернення до суду, так і матеріально-правові вимоги позивача до відповідача не є тотожними, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин п. 4 ч. 1 ст. 170 КАС України.
ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
З огляду на викладене, враховуючи те, що за своїм змістом підстави та предмет заявленого позову у справі № 340/713/20, оскаржена ухвала по якій наразі переглядається, є відмінними від тих, якими позивач обґрунтовував позовні вимоги у справі № 340/681/20, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про помилковість постановленої Кіровоградським окружним адміністративним судом ухвали від 6 березня 2020 року.
Згідно з ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Відповідно до положень частини 1 статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З урахуванням наведених обставин у сукупності, суд апеляційної інстанції зауважує,  що у цій справі має місце недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та невідповідність висновків суду обставинам справи, оскаржена ухвала про відмову у відкритті провадження у справі постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм процесуального права, а тому, враховуючи межі розгляду судом апеляційної інстанції та його повноваження щодо перегляду ухвал суду першої інстанції, які перешкоджають подальшому провадженню у справі, подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржене судове рішення – скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст. 242, 243, 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 6 березня 2020 року у справі № 340/713/20 скасувати.
Справу № 340/713/20 направити до Кіровоградського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.
   
  Суддя-доповідач                                                            С.Ю. Чумак 

                               суддя                                                            С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                            І.В. Юрко