Ухвала
09 квітня 2020 року
м. Київ
справа № 727/2259/19
провадження № 51-1262ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                         ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах  засудженого ОСОБА_5 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 жовтня 2019 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду 
від 03 грудня 2019 року щодо останнього,
встановив:
Захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 звернулася до суду 
з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.
Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 11 березня 2020 року касаційну скаргу захисника було залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) та надано строк на усунення недоліків. 
Зокрема, у вищевказаній ухвалі зазначалося, що захисник, вказуючи на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції закону України про кримінальну відповідальність, наводить власну оцінку висновкам експертиз у кримінальному провадженні та показам свідка, не зазначаючи підстав, які були б безумовними для зміни судових рішень, з огляду на зміст ст. 438 КПК.
На виконання зазначеної ухвали, захисник ОСОБА_4 повторно подала касаційну скаргу, проте її недоліків не усунула. У касаційній скарзі захисник, не погоджуючись 
з кваліфікацією дій засудженого, повторно надає власну оцінку висновку експертизи та не конкретизує, яких саме істотних порушень допустилися суди при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , з огляду на положення статей 412 та 413 КПК, які б перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. 
Крім того, захисник повторно вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що, з огляду на статті 433 та 438 КПК, 
не є предметом перевірки суду касаційної інстанції
Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа
не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.
Враховуючи викладене, з урахуванням вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, зважаючи
на те, що захисник ОСОБА_4 недоліків касаційної скарги не усунула, суд приходить до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 жовтня 2019 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 03 грудня 2019 року щодо ОСОБА_5 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути захиснику ОСОБА_4 . 
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
Судді: 

ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                   ОСОБА_3