Справа № 155/1465/19 	Головуючий у 1 інстанції: Адамчук Г. М. 	
Провадження № 22-ц/802/491/20  Категорія: 70 	  Доповідач: Здрилюк  О. І.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
13 квітня 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Здрилюк О.І.,
суддів - Бовчалюк З.А., Карпук А.К.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, за апеляційними скаргами позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3 на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 06 лютого 2020 року,     

                                           В С Т А Н О В И В :
03 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2000 року по 2008 рік. У шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_2 , яка на даний час повнолітня, але навчається на першому курсі Східноєвропейського національного університету ім. Лесі Українки на бюджетній основі, денна форма навчання.
Вона не може самостійно утримувати дочку, яка є інвалідом дитинства і постійно потребує лікування. Крім того, дочці необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники, тощо.
Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі по 4000 грн. щомісячно до досягнення дочкою 23 років за умови продовження навчання.
Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 06 лютого 2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 03 грудня 2019 року на період навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х років.
Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави 768 грн. 40 коп. судового збору.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати це рішення і ухвалити нове - про задоволення позову у заявленому розмірі.
У відзиві на апеляційну скаргу позивача відповідач, посилаючись на її безпідставність, просить залишити її без задоволення.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове - про відмову в позові.
Позивач відзив на апеляційну скаргу відповідача не подавала. 
Відповідно до вимог ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч.5 ст.268, ст.381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи обох апеляційних скарг, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку про необхідність залишення апеляційної скарги позивача без задоволення та задоволення апеляційної скарги відповідача і скасування рішення суду з таких підстав.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що повнолітня дочка сторін у зв`язку із навчанням потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а відповідач спроможний таку надавати.
Проте, такі висновки зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК).
Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Судом встановлено, що сторони до 03.03.2008 перебували у зареєстрованому шлюбі і являються батьками  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка досягла повноліття (а.с.6, 16).
Статтею 198 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Відповідно до вимог ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Таким чином, законодавець покладає обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, або дітей, які продовжують навчання лише за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу.
Також при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована за місцем проживання матері і, ще будучи неповнолітньою, неодноразово проходила курси лікування (а.с.7-14, 20).
На даний час ОСОБА_2 є студенткою 1-го курсу факультету міжнародних відносин денної форми навчання за державним замовленням освітнього ступеня «бакалавр» Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки (ІV рівень акредитації), з терміном навчання з 01.09.2019 по 20.06.2023 (а.с.15).
Усупереч вимог ст.81 ЦПК України, звертаючись із даним позовом, позивач не обґрунтувала, на які саме потреби, пов`язані із навчанням, дочка потребує матеріальної допомоги батьків та не подала щодо таких обставин жодного належного, допустимого та достовірного доказу. Крім того, не надано жодного доказу щодо доходів як позивача, так і повнолітньої дочки.
Із приєднаної відповідачем до відзиву на апеляційну скаргу позивача довідки Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки від 25.02.2020 вбачається, що повнолітня дочка сторін, як студент даного навчального закладу отримує щомісячно дохід у розмірі 1300 грн..
Зазначений доказ приймається апеляційним судом на підставі ч.3 ст.367 ЦПК України.
Суд першої інстанції, при відсутності будь-яких доказів про обґрунтування потреб на стягнення аліментів на повнолітню дитину, за відсутності доказів про доходи позивача та дочки сторін, не дослідив приєднаних відповідачем до відзиву на позовну заяву доказів про наявність на його утриманні іншої неповнолітньої дитини, відсутність місця роботи і отримання допомоги по безробіттю (а.с.38, 39), чим дійшов помилкового висновку, що повнолітня дочка сторін у зв`язку із навчанням потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а відповідач спроможний таку надавати.
Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.
Згідно зі ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки висновки суду першої інстанції про часткове задоволення позову зроблені без належного з`ясування дійсних обставин справи, дослідження та оцінки наданих сторонами доказів, то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового судового рішення.
Доводи апеляційної скарги позивача спростовуються вищенаведеними обставинами справи та не містять встановлених законом підстав для стягнення аліментів на повнолітню дитину.
Згідно з ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, а саме, якщо: 
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись ст.ст.268 ч.ч.4, 5, 367, 369, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд
                               П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 задовольнити.
Рішення Горохівського районного суду Волинської області від 06 лютого 2020 року в даній справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.
В позові ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя  

Судді