ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/23471/19
Головуючий в 1 інстанції: Смирнов Г.С.
Провадження № 33/819/116/20
Категорія: ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2020 року
Суддя Херсонського апеляційного суду Гемма Ю.М.,
за участю захисника Орешко А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника Орешко А.П. в інтересах ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 04 лютого 2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП щодо:
        ОСОБА_2 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

       Цією постановою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., та за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
       На підставі ч.2 ст.36 КУпАП визначено остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

        ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 11.11.2019 року о 18:05 год. керував т/з «МАЗ 55102-2123» д/н « НОМЕР_1 » по вул. м. Фортус, 89 в м. Херсоні, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, навпроти будинку №89, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на бетонну плиту. При ДТП автомобіль отримав пошкодження з матеріальними збитками. 
       Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п.2.3б, 10.9 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Крім того, 11.11.2019 року о 18:05 год. ОСОБА_2 керував т/з «МАЗ 55102-2123» д/н « НОМЕР_1 » по вул. м. Фортус, 89 в м. Херсоні в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога, висновок КУ «Обласний наркологічний диспансер» ХОР №268/с. 
       Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.9а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

       Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, в апеляційній скарзі захисник Орешко А.П. в інтересах ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки попередню апеляційну скаргу подала вчасно, однак належних доказів на підтвердження своїх повноважень не надала внаслідок чого постановою Херсонського апеляційного суду від 19.02.2020 року було повернуто її апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_2 .. Враховуючи те, що нею подано апеляційну скаргу з додатками, відповідно до яких підтверджено повноваження захисника, вважає, що строк на апеляційне оскарження нею пропущено з поважних причин, оскільки про постанову суду апеляційної інстанції апелянту стало відомо лише 19.03.2020 року.
       В апеляційній скарзі захисник посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи в частині визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України. В обґрунтування доводів указує, що по факту вчинення ДТП було викликано патрульну поліцію, яка прибула на місце події зі спливом двох годин після виклику. ОСОБА_2 повідомив, що вживав алкогольні напої вже після ДТП, проте працівниками поліції було зроблено припущення про керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Освідування на стан алкогольного сп`яніння проводилось в медичному закладі, про проходження медичного огляду ОСОБА_2 поставив підпис в акті, однак жодним свідком не підтверджено факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Додаток до протоколу у вигляді відеозапису також не підтверджує факт керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. За викладеного апелянт вважає, що склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_2 не підтверджено. Крім того, захисник стверджує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся за відсутності особи, відносно якої вирішувалось питання про притягнення до адміністративної відповідальності, яку не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду в частині визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП. 

        ОСОБА_2 було належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду апеляційної інстанції, а також про його обов`язкову участь в апеляційному розгляді, не надходило. 
       Від нього надійшла заява про проведення апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення за його відсутності. 

       Заслухавши пояснення захисника Орешко А.П., яка підтримала свої апеляційні вимоги, просила їх задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

13.02.2020 року захисником Орешко А.П. подано апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_2 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 04.02.2020 року з дотриманням десятиденного строку на оскарження відповідно до ст.294 КУпАП.
Постановою Херсонського апеляційного суду від 19.02.2020 року захиснику Орешко А.П. повернуто апеляційну скаргу, оскільки апелянтом не надано належних доказів на підтвердження повноважень захисника, роз`яснено право повторного звернення до суду апеляційної інстанції за наявності підтвердження повноважень захисника відповідно до ст.271 КУпАП. Про постанову суду апеляційної інстанції апелянту стало відомо лише 19.03.2020 року.
       20.03.2020 року захисником повторно подано апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження з додатками на підтвердження повноважень захисника. 
       Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази отримання захисником Орешко А.П. копії постанови суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги, причини пропуску строку на апеляційне оскарження та звернення з повторною апеляційною скаргою та доказами на підтвердження повноважень захисника є поважними, а пропущений строк на апеляційне оскарження має бути поновлений.

       Як убачається зі змісту апеляційної скарги захисника Орешко А.П., висновок суду про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, стороною захисту не оспорюється, тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП апеляційний суд не переглядає постанову суду першої інстанції в цій частині. 

       Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
       Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

       Як убачається з матеріалів справи судом першої інстанції дотримано вищевказаних вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення. 

        Доводи захисника про те, що справу було розглянуто за відсутності  ОСОБА_2 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності,  чим порушено його право захист, позбавлені підстав, оскільки зі змісту постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 04.02.2020 року вбачається, що справу було розглянуто за участі  ОСОБА_2 , якого було допитано про обставини справи, що не свідчить про порушення його права на захист. Про відкладення розгляду справи  ОСОБА_2  належним чином повідомлявся, про що свідчать як наявні в матеріалах справи повістки про виклик до суду, так і розписки з підписом ОСОБА_2 , якого було повідомлено про дату та час проведення наступних судових засідань. 
       Слід зазначити, що повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштових конвертів з відміткою «адресат відсутній» свідчить, що рекомендоване повідомлення не вручено з причин, що не залежать від суду, який в установленому законодавством порядку вчинив вичерпний перелік процесуальних дій (заходів), направлених на належне повідомлення особи про час, дату та місце судового розгляду за вказаною ОСОБА_2 адресою.
Суд повідомив ОСОБА_2 під розписку про відкладення судового засідання на 04.02.2020 року, під час якого було оголошено постанову суду першої інстанції (а.п.29), а тому доводи апелянта про розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 є безпідставними.

       Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст.130 КУпАП.
Пункту 2.9а Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або щодо перебування особи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться у присутності поліцейського. 
       Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
       Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Згідно із п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
       Розділом III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказами МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, регламентовано порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.

Зазначені вище вимоги закону як поліцейськими під час складання протоколу про адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_2 , так і судом першої інстанції під час встановлення фактичних обставин справи, дотримано в повному обсязі.

       Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення, 11.11.2019 року о 18:05 год. ОСОБА_2 керував т/з «МАЗ 55102-2123» д/н « НОМЕР_1 » по вул. м. Фортус, 89 в м. Херсоні в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога, висновок КУ «Обласний наркологічний диспансер» ХОР №268/с. (а.с.21)
       Зазначені обставини підтверджено висновком КУ «Обласний наркологічний диспансер» ХОР від 11.11.2019 року №268/с, відповідно до якого ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння. (а.с.22)
       Відповідно до наявного в матеріалах справи відеозапису підтверджено факт проходження ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та отримання позитивного результату проходження такого огляду (а.с.18) 
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що 11.11.2019 року приблизно о 14.00-15.00 год. вжив 100-150г горілки і не заперечував факт керування транспортним засобом після цього. Крім того, не оспорював час вчинення адміністративних правопорушень, вказаний в протоколах, а саме 18:05 год..
       Враховуючи те, що вчинення правопорушень ОСОБА_2 , передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, є одночасним, у суду не було підстав вважати, що ОСОБА_2 не здійснював керування транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.
Судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги доводи апелянта про те, що поліцейські прибули на виклик майже через дві години після повідомлення про вчинення ДТП, оскільки це не узгоджується з вимогами ст.254 КУпАП, відповідно до якої протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 складено не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.
       Є безпідставними доводи захисника про те, що жодними доказами не підтверджено керування транспортним засобом ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки факт керування, внаслідок якого вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення від 11.11.2019 року, поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та особисто порушником ОСОБА_2 , що не оспорюється апелянтом, а факт перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортного засобу підтверджено медичним висновком, що вказує на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ці встановлені обставини є одночасними і не виключають одна іншу.
       Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 були роз`ясненні права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, при цьому він відмовився давати пояснення щодо вчиненого правопорушення, будь-яких зауважень щодо змісту протоколу від нього не надходило, тобто він реалізував своє право на захист. Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотримання вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП. 
       Інших доводів щодо оспорювання фактичних обставин справи та незаконності судового рішення, апелянтом не наведено.
Зважаючи на викладене вище, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, дослідивши всі зібрані у справі докази, дав їм належну оцінку та обгрунтовано визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 
Тому доводи захисника про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність винуватості ОСОБА_2 , не ґрунтуються на матеріалах справи.        
Стягнення на ОСОБА_2 накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП у межах, установлених санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, ступеня вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. 
       У зв`язку з чим, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, є неспроможними. 
       Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, які повністю узгоджуються між собою, а інші доводи апеляційної скарги захисника не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
       Отже, підстави для скасування постанови суду першої щодо ОСОБА_2 в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та задоволення апеляційної скарги захисника в його інтересах, відсутні.

       Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника Орешко А.П. про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 04.02.2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_2 .
       Апеляційну скаргу захисника Орешко А.П. в інтересах ОСОБА_2 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, - залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 04 лютого 2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП щодо  ОСОБА_2  - залишити без зміни.
       
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського
апеляційного суду                (підпис)                        Ю.М.Гемма