Постанова
Іменем України                           
 
17 червня 2020 року                                
м. Київ
 
справа № 524/84/14-ц
 
провадження № 61-3931св20         
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д. 
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач),         Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
позивач - Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк»
відповідач -  ОСОБА_1 ,
представник особи, яка подала апеляційну та касаційну скарги - адвокат Гречківський Євген Леонідович, 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року у складі колегії суддів:                  Лобова О. А., Дорош А. І., Триголова В. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У січні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі -                ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1                       про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
Позовна заява мотивована тим, що 05 грудня 2007 року ПАТ «Украсоцбанк» та відповідач уклали кредитний договір № 720/1-078, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надано кредит у сумі 410 000, 00 грн. 
Зазначало, що відповідач заборгованість за кредитним договором не погасила та станом на 04 грудня 2013 року загальна сума заборгованості відповідача становить 610 211,99 грн.
 
Ураховуючи наведене, ПАТ «Укрсоцбанк» просило суд: стягнути                                з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі                  610 211,99 грн та судові витрати.
 
Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції 
 
Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 березня 2014 року у складі судді Зємцова В. В. позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором від 05 грудня 2007 року № 720/1-078 у розмірі                              610 211,99 грн. 
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 листопада 2019 року у складі судді Нестеренка С. Г. заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 березня 2014 року задоволено.
Заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 березня 2014 року скасовано.
Призначено справу до судового розгляду.
 
Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 січня 2020 року у складі судді Нестеренка С. Г. у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі відмовлено.
Позов Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України.
 
Ухвала районного суду мотивована тим, що підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі немає, оскільки відсутнє рішення суду загальної юрисдикції, яке набрало законної сили з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет             і з тих самих підстав.
Районний суд зазначив, що рішення третейського суду, яке було звернуто   до виконання, не є рішенням суду загальної юрисдикції.
 
Крім того, позов АТ «Укрсоцбанк» залишено без розгляду, оскільки                          у провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука, крім цієї цивільної справи, перебуває цивільна справа № 524/2396/18 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до цього ж відповідача про стягнення заборгованості за цим же кредитним договором.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
 
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року визнано неподаною та повернуто апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 січня 2020 року на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що ухвала суду про відмову       у закритті провадження до переліку ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, не входить, отже, оскарженню не підлягає.
При цьому апеляційний суд послався на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 29 травня 2019 року у справі                № 219/10010/17 (проваження 14-190цс19) та правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 03 лютого 2020 року у справі № 441/2217/18 (провадження № 61-2223св20).
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі АТ «Альфа-Банк», посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу Полтавського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга АТ «Альфа-Банк» мотивована тим, що апеляційна скарга на ухвалу районного суду від 21 січня 2020 року була подана з метою скасувати вказану ухвалу про залишення позову АТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 без розгляду, а не про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі.
 
Вважає, що суд апеляційної інстанції не врахував положення пункту 16 частини першої статті 353 ЦПК України, у якому вказано, що ухвала суду першої інстанції щодо залишення позову без розгляду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.
 
Доводи осіб, яка подали відзив на касаційну скаргу.
 
У травні 2020 року ОСОБА_1 подала відзив на касаційну скаргу, у якому зазначила, що АТ «Альфа-Банк», звернувшись до апеляційного суду зі скаргою на ухвалу районного суду від 21 січня 2020 року, порушив приписи статті 353 ЦПК України, оскільки ухвала про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі не є предметом окремого апеляційного оскарження.
 
Вказує, що доводи касаційної скарги не спростовують правильності дій апеляційного суду, а містять лише формальні міркування і не враховують дійсних обставин справи, отже, касаційна скарга задоволенню не підлягає.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
У березні 2020 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою судді Верховного Суду від 15 квітня 2020 року відкрито касаційне провадження, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції та залучено до участі у справі правонаступника АТ «Укрсоцбанк» - АТ «Альфа-Банк».
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 травня 2020 року справу призначено                      до розгляду.
 
2.     Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
  
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року   № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження                   у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених                                   у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга АТ «Альфа-Банк» підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог                             і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.
 
Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури,               в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
 
Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суд з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).
 
У справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним           з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд       з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».
 
Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією           з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
 
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).
 
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).
 
Статтею 353 ЦПК України визначено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, щодо залишення позову (заяви) без розгляду та закриття провадження у справі.
 
Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, АТ «Альфа-Банк» зазначало, що ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 січня 2020 року порушено його права та інтереси, оскільки суд безпідставно залишив без розгляду позов АТ «Укрсоцбанк».
 
Вважаючи, що апеляційна скарга подана виключно на ухвалу про відмову                у закритті провадження, апеляційний суд визнав неподаною та повернув апеляційну скаргу на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України, оскільки до переліку ухвал, передбачених статтею 353 ЦПК України, не відноситься ухвала про відмову у закритті провадження.
 
З такою позицією Полтавського апеляційного суду колегія суддів не погоджується та вважає, що оскаржуване судове рішення не ґрунтується на нормах процесуального права та підлягає скасуванню.
 
Підстави повернення апеляційної скарги визначені у частині п`ятій                   статті 357 ЦПК України, зокрема, апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено; до постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження особа, яка подала скаргу, подала заяву про її відкликання; скаргу подано в інший спосіб, ніж до суду апеляційної інстанції; скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
 
Колегія суддів вважає, що апеляційний суд не звернув уваги на те,                        що оскаржуваною ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 січня 2020 року вирішено не лише питання про відмову у закритті провадження у справі, а й про залишення позову без розгляду. 
Висновки апеляційного суду щодо відсутності підстав для відкриття апеляційного провадження та наявності підстав для повернення апеляційної скарги АТ «Альфа-Банк» не відповідають вимогам процесуального закону та підлягають скасуванню. 
Зокрема, колегія Верховного Суду дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 січня 2020 року в частині залишення позову без розгляду підлягає апеляційному оскарженню на підставі пункту 16 частини першої статті 353 ЦПК України.
 
Отже, апеляційному суду необхідно було відкрити апеляційне провадження за апеляційною АТ «Альфа-Банк» в частині залишення позову без розгляду.
 
Повертаючи апеляційну скаргу, апеляційний суд наведеного не врахував, неправильно застосував положення статті 357 ЦПК України, а тому оскаржувана ухвала не може вважатися законною та обґрунтованою.
 
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає доводи касаційної скарги обґрунтованими та достатніми для скасування ухвали апеляційного суду.
 
На підставі викладеного касаційний суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції при постановленні ухвали від 25 лютого 2020 року про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги допустив порушення норм процесуального права.
 
Згідно із частиною четвертою статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвали суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає провадженню у справі, справа передається на розгляд суду апеляційної інстанції. 
 
Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд           у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити.
 
Ухвалу Полтавського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий   Судді:	Д. Д. Луспеник   І. А. Воробйова   Б. І. Гулько   Р. А. Лідовець   Ю. В. Черняк