ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 р. 	Справа № 440/5/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Жигилія С.П. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.02.2020 року (головуючий суддя І інстанції: І.С. Шевяков) по справі № 440/5/20
за позовом             ОСОБА_1  
до    Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області  
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом в якому просила: 
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої та виплаченої на підставі постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.09.2014 у справі №524/5237/14-а, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2014, за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року, та яка визначається як різниця між розміром пенсії, яка була нарахована та виплачена позивачу 22.11.2019 на підставі вказаної постанови суду та розміром фактично сплаченої пенсії, починаючи з 01.01.2014 по день фактичної виплати пенсії, тобто по 22.11.2019 року;
- зобов`язати  Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виконати рішення суду негайно у межах суми платежу за один місяць.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.02.2020 позов задоволено.
Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії протиправними. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої та виплаченої на підставі постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.09.2014 у справі №524/5237/14-а, за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року, та яка визначається як різниця між розміром пенсії, що була нарахована та виплачена позивачу 22.11.2019 на підставі вказаної постанови суду та розміром фактично сплаченої пенсії, починаючи з 01.01.2014 по день фактичної виплати пенсії, тобто по 22.11.2019 року. 
У задоволенні клопотання позивача про негайне виконання рішення суду в межах виплати за один місяць відмовлено. 
ОСОБА_1 , не погодившись із судовим рішенням в частині відмови в негайному виконанні судового рішення, подала апеляційну скаргу, в якій просила допустити до негайного виконання рішення суду в межах виплати за один місяць.
В обґрунтування вимог посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправомірного висновку, неповне з`ясування судом  обставин справи.
Зазначає, що виплати, які присуджені ОСОБА_1 є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, а тому рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць. Вказує, що аналогічна правова позиція викладена  в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 по справі № 805/402/18. 
Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - відповідач) правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України  справа розглянута  в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Враховуючи оскарження позивачем судового рішення першої інстанції фактично лише в частині відмови в негайному виконанні судового рішення колегія суддів зазначає наступне.
Відмовляючи в зобов`язанні відповідача негайно виконати рішення суду у межах суми платежу за один місяць суд виходив з  того, що компенсація втрати частини доходів не є пенсійною виплатою чи іншим періодичним платежем, що здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням суду першої інстанції зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої та виплаченої на підставі постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.09.2014 у справі №524/5237/14-а, за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року, та яка визначається як різниця між розміром пенсії, що була нарахована та виплачена позивачу 22.11.2019 на підставі вказаної постанови суду та розміром фактично сплаченої пенсії, починаючи з 01.01.2014 по день фактичної виплати пенсії, тобто по 22.11.2019 року. 
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсація  громадянам  втрати  частини доходів у зв`язку з порушенням  строків  їх  виплати  (далі  -  компенсація) провадиться  у  разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів,  нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
З аналізу вказаної норми вбачається, що компенсація нараховується лише у разі затримки підприємствами, установами та організаціями виплати належних особі доходів, а тому не може вважатися періодичним платежем, оскільки залежить від настання певних обставин , зокрема таких як затримка  виплати.
Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Вказаною нормою встановлено, що законна сила рішення суду є його правовою дією, яка проявляється в тому, що наявність чи відсутність прав і фактів, що лежать в їх основі, встановлюються остаточно, і встановлені рішенням суду права підлягають беззаперечному здійсненню на вимогу уповноважених осіб.
Статтею 371 КАС України визначено  перелік рішень, які виконуються негайно, зокрема згідно п.п 1 ,2 ч.1  негайному виконуються  рішення суду про: 
присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць; 
присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.
Негайно також виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1 - 4 частини першої статті 283 цього Кодексу.
Тобто, даним положенням статті визначено категорії адміністративних справ, рішення у яких виконуються або можуть виконуватися негайно, до набрання рішення законної сили.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 371 КАС України суд , який ухвалив рішення ,  за заявою учасників справи або з власної ініціативи , може звернути до негайного виконання рішення  у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті. 
Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції прийнято рішення зобов`язального характеру, в частині здійснення розрахунку та виплати компенсації втрати частини доходів. Рішення про присудження періодичних платежів, про стягнення всієї суми боргу при присуджені платежів, судом не приймалося, а отже судом правомірно не застосовано порядок виконання судового рішення,  визначений ст. 371 КАС України.
Доводи апеляційної скарги рішення суду в цій частині не спростовують.
Посилання апелянта на  постанову Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 по справі № 805/402/18 колегія суддів вважає помилковими, оскільки у справі № 805/402/18 предметом спору були дії пенсійного органу щодо припинення виплати пенсії, а тому правовідносини у справі, що розглядається не є тотожними правовідносинам у справі № 805/402/18.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 07.02.2020 по справі № 440/5/20 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	Т.С. Перцова    С.П. Жигилій