ПОСТАНОВА
Іменем України

21 травня 2020 року 
Київ
справа №802/614/18-а
адміністративне провадження №К/9901/67901/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 

розглянувши в письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу №802/614/18-а
за позовом  ОСОБА_1 до Жабелівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , про скасування рішення, провадження по якій відкрито      
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року (постановлену у складі головуючого судді: Крапівницької Н.Л.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді -   Мацького Є.М., суддів: Охрімчук І.Г. Капустинського М.М.)    
у с т а н о в и в :
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.  ОСОБА_1 20.02.2018 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Жабелівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, в якому просив скасувати рішення № 6, 5 сесії 7 скликання від 22.04.2016 "Про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі гр. ОСОБА_2 та кадастрових номерів 0520681900:02:005:0049, 0520681900:02:005:0050.  
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
2. Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року позовну заяву залишено без руху з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду та відсутністю клопотання про його поновлення.
3. Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2018 року визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом та поновлено вказаний строк. Відкрито провадження у справі та залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_2 .
4. Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду з підстав передбачених частиною 4 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України.
5. Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.
6. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року - без змін.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
7. 13 грудня 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 .        
У касаційній скарзі скаржник просить ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити або направити справу на новий розгляд. 
Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанції винесенні з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягають скасуванню. Скаржник зазначає, що підставою звернення до суду у даній справі є підробка підпису від його імені у акті прийому-передачі межових знаків на зберігання, який є складовою технічної документації (проекту землеустрою), та з яким він ознайомився лише 19.09.2017 року під час отримання копії оскаржуваного рішення Жабелівської сільської ради. Таким чином, про порушення своїх прав та інтересів дізнався лише 19.09.2017 року після отримання рішення Жабелівської сільської ради та ознайомлення із актом прийому-передачі межових знаків на зберігання.
8. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 грудня 2018 року визначено колегію суддів для розгляду касаційної скарги у складі: Гімон М.М. (головуючий суддя), Анцупова Т.О., Мороз Л.Л. 
9. Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2019 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року у справі № 802/614/18-а.
10. 01 березня 2019 року до Верховного Суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на касаційну скаргу. 
У відзиві на касаційну скаргу Новіцька Н.В. просить касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а судові рішення - без змін. 
11. 17 квітня 2019 року до Верховного Суду від позивача надійшла відповідь на відзив третьої особи.
12. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду від 01.07.2019 №874/0/78-19, було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, внаслідок якого для розгляду касаційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Стеценка С.Г., Тацій Л.В.
II.  ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
13. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.   
Як встановлено судами попередніх інстанцій, предметом спору у даній справі є скасування рішення № 6, 5 сесії 7 скликання від 22.04.2016 "Про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі гр. ОСОБА_2 та кадастрових номерів 0520681900:02:005:0049, 0520681900:02:005:0050".
Позивач у адміністративному позові зазначає, що про порушення своїх прав оскаржуваним рішенням Жабелівської сільської ради від 22.04.2016 дізнався 18.09.2017 після отримання його копії у Жабелівській сільській раді, що підтверджується відповідною відміткою на копії рішення, а тому вважає, що саме з цієї дати починається перебіг строку звернення до суду з даним позовом (а.с.6).
У матеріалах справи знаходяться клопотання відповідача та третьої особи про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду з підстав пропуску ним строку звернення до суду (а.с.56, 100).
Клопотання обґрунтовані тим, що про існування оскаржуваного рішення Жабелівської сільської ради позивач був обізнаний 24.02.2017 під час подачі до Вінницького районного суду Вінницької області позовної заяви у цивільній справі № 128/464/17-ц, оскільки одним із додатків до позовної заяви була копія рішення Жабелівської сільської ради 5 сесії 7 скликання від 22.04.2016 (а. с. 103-104).
Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду, перебіг якого розпочався 24.02.2017.
Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду з огляду на таке. 
Відповідно до частини другої  статті 55 Конституції України  кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини четвертої статті 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Водночас, при визначенні початку перебігу строку для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналась або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, або бездіяльності), а не коли така особа з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.
З огляду на встановлені судами попередніх інстанцій обставини, колегія суддів вважає, що позивач знав або мав можливість знати про порушення своїх прав ще у лютому 2017 року, а також вжити своєчасних заходів щодо їх захисту в межах установленого КАС України строку звернення до адміністративного суду, проте не скористався такою можливістю, у зв`язку з чим позов підлягає залишенню без розгляду.
Доводи скаржника про те, що він дізнався про порушення своїх прав та інтересів лише 19.09.2017 року після отримання рішення Жабелівської сільської ради та ознайомлення із актом прийому-передачі межових знаків на зберігання, не можуть свідчити про поважні причини пропуску строку звернення до адміністративного суду.
Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що позивачем не наведено поважних підстав, які б унеможливили звернення його до суду в межах встановленого КАС України строку. Обставини, на які посилається позивач, не свідчать про існування будь-яких перешкод у реалізації ним своїх прав на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів.
14. Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
8 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
За правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX. 
15. Згідно статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
16. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
17. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
2. Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року у справі № 802/614/18-а - залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                Т. Г. Стрелець          
Судді                                                                                           С. Г. Стеценко
                                                                                          Л. В. Тацій