Справа №591/8300/19 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Клімашевська І. В.	
Номер провадження 33/816/191/20 	Суддя-доповідач Матус В. В. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Матус В. В. ,з участю ОСОБА_1 , захисника Терещенка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Терещенка В.В. на постанову судді Зарічного районного суду  м. Суми від 06 березня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1, 
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 420,40 грн., - 

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 23 грудня 2019 року о 03:24 год. в м. Суми по вул. Героїв Крут в районі будинку 8, керував транспортним засобом ВАЗ 2101, д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 прилад №ARНК-0128 тест №437 від 23.12.2019 в присутності двох свідків, проба позитивна 1,98 проміле, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР та скоїв правопорушення, передбачене  ч.1 ст. 130  КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі  захисник ОСОБА_1 - адвокат Терещенко В.В., не погоджується з прийнятим судовим рішенням, просить скасувати вказану постанову судді та винести нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
За змістом доводів апеляційної скарги посилається на те, що ОСОБА_1 на момент зупинки належного останньому транспортного засобу не перебував за кермом, а управління цим транспортним засобом здійснював його дядько - ОСОБА_3 , якого він просив викликати на допит останнього, в якості свідка, однак йому було відмовлено.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Розглядаючи справу, суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи  під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Висновок судді суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення,  за зазначених у постанові обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення від  23 грудня 2019 року серії ДПР18 № 285632 ( а.с.1), який за своїм змістом відповідає вимогам ст.256 КУпАП   і сумнівів не викликає;   актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, з якого вбачається, що результат огляду ОСОБА_1 за допомогою Драгера Алкотест 6820 позитивний - 1,98 ‰, і що огляд проводився в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . 
При цьому, ОСОБА_1 погодився з результатами огляду, про що свідчить його підпис (а.с.2).
Роздруківкою приладу відповідно до якого результат тестування становив 1,98 ‰ (а.с.3), поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які кожен окремо підтвердили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою  приладу Драгер, результат огляду позитивний 1,98 ‰ (а.с. 4-5), відеозаписами, на яких, зокрема, зафіксовано проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням приладу Драгер (а.с.9), а також іншими матеріалами справи, належним чином дослідженими суддею.
Дослідивши фактичні обставини справи та оцінивши їх у сукупності, доходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 містять склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного  сп`яніння.
Доводи захисника про те, що за кермом вказаного автомобіля був не ОСОБА_1 , а його дядько, є безпідставними і спростовуються матеріалами справи. 
Допитаний в суді апеляційної інстанції в якості свідка ОСОБА_3 підтвердив, що саме він, хоча і перебував в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом. 
В той же час, із відеозаписів чітко видно, що після зупинки поліцейськими автомобіля саме ОСОБА_1 був на місці водія, і, при цьому, на протязі всього періоду проходження огляду на стан сп`яніння він  не заперечував щодо керування ним транспортним засобом.
Тому, апеляційний суд  вважає, що твердження  ОСОБА_1 та його  захисника в суді про те, що автомобілем керувала інша особа не що інше, як спроба уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставить питання апелянт, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП,  характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.
Враховуючи вищенаведене та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, вважаю, що суд, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а тому підстави для скасування постанови суду відсутні.
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 06 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника - адвоката Терещенка В.В.  - без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Матус В. В.