П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_____________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 р. Категорія 112010200	м.Одеса	Справа № 420/7167/19	
Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.
час і місце ухвалення: письмове провадження, 
м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:  Семенюка Г.В.
суддів: Домусчі С.Д. ,  Шляхтицького О.І. 

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України  в Одеській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні  дії, -

встановиВ:

          Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України  в Одеській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні  дії, мотивуючи його тим, що Листом №1874/1-11 від 19.08.2019р. відповідачем було  відмовлено  у  перерахунку  пенсії  позивачу,  виходячи із сум заробітної плати вчителя початкових класів станом на 2019 рік, з посиланням на те, що відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону  № 213  з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються  Законом України «Про державну службу»  не передбачено проведення перерахунку раніше призначених пенсій в порядку та на  умовах, визначених цим Законом.
          Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції не врахував, що відповідачем безпідставно не було проведено перерахунку пенсії позивача включаючи надбавку за звання «вчитель-методист» на підставі довідки № 01/01-41/909 від 31.07.2019 року.
Головним управлінням Пенсійного фонду України  в Одеській області було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що доводи, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року винесено законно та обґрунтовано, а тому підстави для його скасування відсутні. Крім того, відповідач вказує, що чинним законодавством перерахунок пенсії позивачу не передбачений.
На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне:
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 11.09.2001 року призначено пенсію за вислугою  років,  як  працівнику  освіти  згідно п.е  ст.55 Закону України «Про пенсійне  забезпечення» 5 листопада 1991  року №1788-XII, що підтверджується протоколом  №645  віл  19.09.2001р. (а.с.52).
31.07.2019 року листом Великомихайлівської  районної державної адміністрації Одеської області  від №01/01-41/909 повідомлено  представника  позивача  про  те, що заробітна плата вчителя початкових класів, який має категорію «спеціаліст вищої  категорії» та звання «учитель методист» зі стажем 25 років  у  2018  році  становила - 9708,30грн., а у  2019 році - 10585,98грн. (а.с.10).
01.08.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській  області із заявою про перерахунок пенсії,  виходячи  із  сум  заробітної  плати  встановленої  для вчителя початкових класів, який має категорію «спеціаліст вищої категорії» та звання «учитель  методист» зі стажем роботи 25 років, яка станом на 2019 рік  становить 10585,98 грн., у  порядку   Закону України  №3723  у редакції Закону  України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» від  16.01.2003р.  №432-IV (а.с.15).
19 серпня 2019 року листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області   №1874/Г-11 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , з посиланням на те, що п.5 Прикінцевих положень  Закону  України «Про  внесення  змін  до  деяких  законодавчих  актів  України»  від  02.03.2015р. № 213 VII з 01.06.2015р. скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України від 16.12.1993р. №3723 «Про державну службу». З 01.05.2016р. набрав чинності Закон України «Про  державну  службу» від 10.12.2015р. №998-VII, яким не передбачено проведення перерахунку раніше  призначених  пенсій в  порядку  та  на  умовах,  визначених  цим  Законом (а.с.14).
Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з відповідним позовом.
Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Головне  управління  Пенсійного фонду в Одеській області, відмовляючи  позивачу у перерахунку пенсії  виходячи  із заробітної  плати  станом на 2019 рік на підставі Закону України «Про  державну  службу»  діяло правомірно. Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду не погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців.
Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993, визначені заклади і установи охорони здоров`я та посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.
Згідно з трудовою книжкою     НОМЕР_1 , трудова діяльність позивача обчисляється із 16.08.1976 року по 04.09.2001 року, протягом якої вона безперервно працювала вчителем початкових класів Великомихайлівської середньої школи.
Відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України (КМУ) за № 909, від 04.11.1993 року - робота вчителя в загальноосвітніх навчальних закладах, віднесена до пільгової категорії посад, працівники яких мають право на призначення пенсії за вислугою років.
Крім того, в період із 01.09.1972 року по 28.06.1976 року, позивач проходила навчання у Самбірському педагогічному училищі Львівської області, по закінченню якого здобула спеціальність: «викладання в початкових класах загальноосвітньої школи» та їй було присвоєно кваліфікацію - «вчителя початкових класів». Вказані обставини, підтверджуються Дипломом: Серія Щ-І, за № 360665, від 28 червня 1976 року.
Відповідно до частини четвертої  статті 24 Закону України від 09.07.2003 р. № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"  періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Перелік видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, визначено в  статті 56 Закону України від 05.11.1991 р. № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення".
Зокрема, згідно з пунктом "д" частини третьої вказаної статті до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Отже, цією нормою права передбачено зарахування часу навчання у перелічених навчальних закладах до загального стажу роботи.
Відповідно до     ст. 38 Закону України «Про професійну-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги,     встановлені     для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення     навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Таким чином, законодавцем прямо визначено, що період навчання у професійно-технічному     навчальному закладі може бути зараховано до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, лише за умови зарахування     на     роботу     за     набутою     професією.
Відповідності до п. 2.18. та п.п. б) та в), п. 2.19. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України, за № 58, від 29.07.1993 року - до трудових книжок за місцем роботи окремим рядком, зокрема вносяться записи про час навчання у професійних навчально - виховних закладах та інших закладах, у навчально-курсових комбінатах (центах, пунктах, тощо), про час навчання у вищих навчальних закладах.
Враховуючи вище викладене, в рішенні Одеського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року по справі № 522/22295/16-а було встановлено, що ОСОБА_1 має право отримання пенсії як працівник освіти за вислугою років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення».      
Крім того, з наданої Головним управлінням Пенсійного фонду України  в Одеській області копії пенсійної справи не вбачається, що ОСОБА_1 коли-небудь призначалась пенсія на підставі Закон України «Про  державну  службу».        
Однак, як убачається з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області   №1874/Г-11 від 19 серпня 2019 року у проведені перерахунку пенсії позивачу відмовлено з посиланням на те, що п.5 Прикінцевих положень  Закону  України «Про  внесення  змін  до  деяких  законодавчих  актів  України»  від  02.03.2015р. № 213 VII з 01.06.2015р. скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України від 16.12.1993р. №3723 «Про державну службу». З 01.05.2016р. набрав чинності Закон України «Про  державну  службу» від 10.12.2015р. №998-VII, яким не передбачено проведення перерахунку раніше  призначених  пенсій в  порядку  та  на  умовах,  визначених  цим  Законом (а.с.14).
Тобто, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області відмовляючи ОСОБА_1 у перерахунку пенсії послалось на норми Закону України «Про  державну  службу» від 10.12.2015р. №998-VII відповідно до якого позивачу пенсія не призначалась.
          Враховуючи вище викладене колегія суддів зазначає, що відмова Головного  управління  Пенсійного  фонду України в Одеській області ґрунтується на законодавстві для перерахунку пенсії держслужбовцям, яким позивач не є, а тому позовні вимоги про визнання  протиправною  відмови Головного  управління  Пенсійного  фонду України в Одеській області у проведенні перерахунку  пенсії  ОСОБА_1 за  період  з  грудня 2017 року по теперішній час, яка оформлена листом  за  №1874/Г-11  від 19.08.2019р. підлягають задоволенню. 
Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За ч.2 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як роз`яснив Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення», вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.
Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов:
- лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача;
- повний захист прав позивач неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав;
- вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.
Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".
Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.
Враховуючи вищевикладене, та для повного забезпечення захисту прав позивача, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України  в Одеській області повторно розглянути заяву  ОСОБА_1 від 01.08.2019р. про проведення перерахунку пенсії з урахуванням висновків суду.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішенням було неправильно застосовано норми матеріального права, що мають значення для справи, а відтак, відповідно до ст.ст. 315,  ст. 317 КАС України, - оскаржуване Рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - задовольнити частково.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року по справі № 420/7167/19, - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 , - задовольнити частково.
Визнати  протиправною  відмову Головного  управління  Пенсійного  фонду України в Одеській області у проведенні перерахунку  пенсії  ОСОБА_1 за  період  з  грудня 2017 року по теперішній час, яка оформлена листом  за  №1874/Г-11  від 19.08.2019р.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України  в Одеській області повторно розглянути заяву  ОСОБА_1 від 01.08.2019р. про проведення перерахунку пенсії з урахуванням висновків суду.
В решті позову, - відмовити. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	 	Семенюк Г.В.	
Судді	    	Домусчі С.Д.    Шляхтицький О.І.