ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2900/20 Справа № 185/9769/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Болдирєва У. М. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року                                                                м. Дніпро

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого – Пищиди М.М.
 
суддів – Петешенкової М.Ю., Деркач Н.М.
 
за участю секретаря судового засідання – Бондаренка В.В.

 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах - ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання, -
                                В С Т А Н О В И Л А:
       У жовтні 2019 року позивачка звернувся до суду з позовом ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання.
        В обґрунтування позову зазначила, що від шлюбу з відповідачем вони мають дитину — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
       Донька в даний час знаходиться на її повному утриманні та навчається в НТУ “Дніпровська політехніка” за контрактом, денної форми навчання до 30 червня 2022 року, однак її матеріальне становище не дозволяє належним чином утримувати доньку, оскільки виникли додаткові витрати у зв`язку з її навчанням.
       Відповідач працює та отримує заробітну плату, однак добровільно допомагати їй в утриманні доньки відмовляється.
       Враховуючи зазначене, просила суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення віку 23 років, починаючи з дня подання позовної заяви (а.с.1-3).
       Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 23 жовтня 2019 року до 30 червня 2022 року включно, а якщо навчання буде припинено раніше 30 червня 2022 року - до припинення навчання.
       Вирішено питання щодо стягнення судового збору (а.с. 34-36).
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/12 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 23 жовтня 2019 року до 30 червня 2022 року включно, а якщо навчання буде припинено раніше 30 червня 2022 року - до припинення навчання.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів. 
Зазначає, що на його утриманні знаходиться непрацездатна матір, яка є пенсіонеркою та отримує мінімальну пенсію (а.с.41-44).
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
       Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10). 
        ОСОБА_3 навчається у Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка» на денній формі навчання, за контрактом, термін закінчення навчання – 30 червня 2022 року (а.с.11), її місце проживання з 20 вересня 2019 року зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 (а.с.9).
       Позивачем ОСОБА_2 , 29 липня 2019 року укладено договір № 925/ММФ-19 з Національним технічним університетом «Дніпровська політехніка» про здійснення підготовки ОСОБА_3 за очною (денною) формою навчання для здобуття ступеня бакалавра за спеціальністю «Транспортні технології» з дати зарахування по 30 червня 2022 року. Вартість освітньої послуги за один навчальний рік складає 9900 грн, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 29 700 грн (а.с.12).
       Позивач ОСОБА_2 є інвалідом третьої групи довічно за загальним захворюванням, що підтверджується пенсійним посвідченням серії ААК № 185615, виданим 08 січня 2019 року, оригінал якого оглянутий у судовому засіданні в суді першої інстанції.
       Позивач отримує пенсію по інвалідності, що складає 2000 грн, крім того перебуває на обліку у центрі зайнятості та отримує щомісячну допомогу 2000 грн.
       Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що повнолітня дочка сторін, продовжуючи навчання, потребує матеріальної допомоги. Враховуючи матеріальне становища дитини, матеріальне становище платника аліментів, суд дійшов висновку, що відповідач є особою працездатного віку, а отже має можливість надавати повнолітній доньці матеріальну допомогу у розмірі 1/4 частини його заробітку до закінчення навчання.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
За правилами ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, та спосіб сплати аліментів (ст.199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Так, відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу
Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши обставини у справі та дослідивши надані сторонами докази на їх підтвердження, дійшов правильного висновку про те, що згідно з вимогами чинного законодавства ОСОБА_1 як батько ОСОБА_3 зобов`язаний утримувати свою дочку, яка продовжує навчання та потребує у зв`язку із чим матеріальної допомоги, а відповідач може надавати таку матеріальну допомогу.
Колегія суддів не приймає доводи відповідача про те, що на його утриманні знаходиться непрацездатна матір, оскільки належними доказами дана обставина не підтверджується. Крім того, матір відповідача отримує дохід у вигляді пенсії.
Доводи відповідача про те, що він не може надавати матеріальну допомогу в зазначеному розмірі, колегія суддів також відхиляє, оскільки відповідач є людиною працездатного віку. Відповідач працює та отримує дохід.
При визначенні розміру аліментів, судом першої інстанції обґрунтовано враховано, як наявність вищевказаних обставин, так і обов`язок та можливість надання відповідачем такої допомоги повнолітній доньці, у зв`язку із навчанням, у визначеному розмірі, що не є непомірним для відповідача, який є особою працездатного віку.
Згідно ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
При цьому, відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідачем не надано суду доказів, що підтверджують неможливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі.
Судом першої інстанції правильно вирішена справа, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, є правильним і обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Будь-яких доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2019 року — залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.
Судді: