ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 червня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/2158/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Білак С.В., Шальєвої В.А.,      
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.12.2019 ( суддя першої інстанції Лазаренко М.С.) в адміністративній справі №280/2158/19 за позовом   ОСОБА_1   до  Комунального дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу №244 "Біла Лілея" Запорізької міської ради Запорізької області,  Територіального відділу освіти Шевченківського району Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради  про  визнання протиправними дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
08.05.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Комунального дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу №244 “Біла Лілея” Запорізької міської ради Запорізької області, Територіального відділу освіти Шевченківського району Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради, в якій просила:  визнати протиправними дії виконуючої обов`язки завідувачки ДНЗ №244 – ОСОБА_2 , що полягали у постійних відмовах надати ОСОБА_1 повну і достовірну інформацію по її запитах: 1)    від 06.06.2018 року (вхідн. №18 від 06.06.2018); 2)    від 18.01.2019 року (вхідн. №04 від 18.01.2019); 3)  від 15.02.1019 року ( вхідн. №06 від 15.02.2019).
Визнати протиправними дії виконуючої обов`язки завідувачки ДНЗ №244 – ОСОБА_2 , що полягали у наданні ОСОБА_1 неповної і недостовірної інформації у наданих ДНЗ №244 документах:1) від 19.06.2018 року вих. №71; 2) від 31.01.2019 року вих..№10; 3) від 15.02.2019 року вих..№20.
Визнати протиправними дії виконуючої обов`язки завідувачки ДНЗ№244 – ОСОБА_2 , що полягали у відмові ОСОБА_1 надати повну, актуальну (на момент видачі) і достовірну інформацію, із врахуванням всіх Додатків до Запитів у складеній за зразком ОСОБА_1 довідці “про розвиток, участь в соціальному житті ДНЗ №244 м. Запоріжжя та стан здоров`я вихованки ОСОБА_3 за весь час відвідування закладу та участь її батьків у вихованні дитини і виконанні ними їх батьківських обов`язків”.
Зобов`язати ДНЗ №244 надати копії документів, згідно яких виконуюча обов`язки завідувачки ДНЗ №244 – ОСОБА_2 мала право підпису у виданих відповідях:
1) від 19.06.2018 року вих. №71;
2) від 31.01.2019 року вих..№10;
3) від 15.02.2019 року вих..№20.
Визнати протиправною бездіяльність начальника Шевченківського ТВО м.Запоріжжя – Перепелиці Наталії Євгеніївни, що полягала у відмові ОСОБА_1 надати повну і обґрунтовану чинним законодавством України відповідь та у відмові втрутитись і розібратись у питанні порушення прав ОСОБА_1 , дошкільним закладом №244, підпорядкованим ТВО Шевченківського району м.Запоріжжя;
Визнати, що незаконні дії керівництва ДНЗ №244 та бездіяльність Шевченківського ТВО м.Запоріжжя, мають причинно - наслідковий зв`язок, який має негативні наслідки (перелічені в позові) відносно ОСОБА_1 та її малолітньої дитині – це порушення прав та спричинення моральної та матеріальної шкоди.
Зобов`язати керівництво ДНЗ №244 надати ОСОБА_1 протягом 5 (п`яти) робочих днів із дня набрання чинності рішенням суду підготовлену за зразком ОСОБА_1 . Довідку про розвиток, участь в соціальному житті ДНЗ №244 м. Запоріжжя та стан здоров`я вихованки ОСОБА_3 за весь час відвідування закладу та участь її батьків у вихованні дитини і виконанні ними їх батьківських обов`язків”.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження в частині позовних вимог до Комунального дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу №244 “Біла Лілея” Запорізької міської ради Запорізької області, Територіального відділу освіти Шевченківського району Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради про:
визнання протиправними дій виконуючої обов`язки завідувачки ДНЗ №244 – ОСОБА_2 , що полягали у постійних відмовах надати ОСОБА_1 повну і достовірну інформацію по її запитах:
1)    від 06.06.2018 року (вхідн. №18 від 06.06.2018);
2)    від 18.01.2019 року (вхідн. №04 від 18.01.2019);
визнання протиправними дій виконуючої обов`язки завідувачки ДНЗ №244 – ОСОБА_2 , що полягали у наданні ОСОБА_1 неповної і недостовірної інформації у наданих ДНЗ №244 документах:
1) від 19.06.2018 року вих. №71;
2) від 31.01.2019 року вих..№10;
визнання, що незаконні дій керівництва ДНЗ №244 та бездіяльність Шевченківського ТВО м.Запоріжжя, мають причинно - наслідковий зв`язок, який має негативні наслідки (перелічені в позові) відносно ОСОБА_1 та її малолітньої дитині – це порушення прав та спричинення моральної та матеріальної шкоди.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.08.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 13.05.2019 року в справі №280/2158/19 задоволено. Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду про відмову у відкритті провадження у справі від 13.05.2019 року в справі №280/2158/19 за позовом ОСОБА_1 до Комунального дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу №244 “Біла Лілея” Запорізької міської ради, територіального відділу освіти Шевченківського району Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради про визнання протиправними дій і бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії скасовано. Направлено справу №280/2158/19 до суду першої інстанції для продовження розгляду.
13.09.2019 від позивача до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла уточнена позовна заява на виконання ухвали суду від 28.08.2019.
В обґрунтування позовних вимог викладено у позовній заяві від 08.05.2019, з урахування уточнених позовних вимог від 13.09.2019. Зокрема зазначено, що ОСОБА_1 є матір`ю дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є вихованкою в дошкільному навчальному закладі (ясла-садок) комбінованого типу № 244 “Біла Лілея” Запорізької міської ради Запорізької області (ДНЗ № 244). Дитині, згідно Висновків медичної комісії був наданий з 01.06.2016 року статус особи з інвалідністю (згідно Розділу X пункту 1 підпункту 1.1 Наказу МОЗ України від 08.11.2001 року № 454/471/516), терміном (з 01.06.2016 до 01.05.2018 року і далі подовжено з 01.05.2018 року до 01.05.2020 року) по неврологічному і психіатричному профілю згідно МКХ шифр захворювання Р 06.6). Позивач, як законний представник своєї малолітньої дитини, зазначає, що має право звертатись до суб`єктів владних повноважень із запитами щодо надання їй повної, достовірної, актуальної інформації. Такими зверненнями стали її письмові запити до відповідача № 1 (ДНЗ № 244) з проханням видати їй довідку про участь батьків у вихованні дитини та виконання ними їх батьківських обов`язків. До всіх своїх запитів, позивач, як суб`єкт персональних даних та розпорядник інформації щодо себе та своєї дитини, додавала копії всіх необхідних документів, які вказані як додатки до запитів і додатково надсилала всі запити та додатки до них на електрону пошту відповідача № 1. Окрім запитів та доданих до них копій додатків, ОСОБА_1 надавала підготовлений нею згідно чинного законодавства та судової практики, примірник відповіді у вигляді Довідки про участь батьків у вихованні дитини та виконання ними їх батьківських обов`язків, яку було нею складено згідно чинного законодавства і на підставі всіх додатків та інформації від відповідача № 1. Довідку відповідач № 1 повинен був лише роздрукувати та підписати у працівників ДНЗ № 244 та керівництвом закладу. Але цього так і не було зроблено. Вважає, що її неодноразові запити до відповідача № 1 (ДНЗ № 244) були зумовлені тим, що видані документи, кожен раз не відповідали чинному законодавству, та не розкривали всієї суті запитуваної нею інформації. А її усні вимоги щодо виправлення неточностей, вимагання від керівництва ДНЗ № 244 у наданні більш змістовної та правдивої інформації яка вказана в довідці, згідно вже складеної нею форми - категорично ними заперечувались і позивачу постійно відмовляли надати інформацію у тому вигляді в якому ОСОБА_1 її вже підготувала на підставі вищевказаних нею документів, і яку потрібно було лише роздрукувати та підписати у працівників та завідуючої ДНЗ № 244. Керівництвом ДНЗ № 244 взагалі не брались до уваги законні вимоги, Додатки до запитів та взагалі законодавство України і судова практика “щодо питань про надання інформації”, судова практика “про одиноку матір та документи які це можуть підтверджувати”. Керівництво ДНЗ № 244 на вимоги ОСОБА_1 , усно повідомило, що відмовляється враховувати додатки, додані до її запитів та видати їй підготовлену нею ж Довідку - тому, що ДНЗ № 244 вже зверталось стосовно даного питання до юриста Територіального відділу освіти Шевченківського району Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради, який порадив не надавати жодним чином їй Довідку у тому вигляді, в якому позивач її підготувала до роздрукування та підписання, оскільки інформація викладена нею в Довідці є медичною і конфіденційною та з обмеженим доступом, а надання її позивачу - буде порушенням чинного законодавства про розголошення персональних даних, конфіденційної інформації та лікарської таємниці. На питання позивача яке саме законодавство порушує складена нею Довідка, та назвати їй конкретну норму законодавства яке порушується - відповіді їй від керівництва ДНЗ № 244 взагалі не послідувало. Натомість, їй було 15.02.2019 року запропоновано особисто звернутись за роз`ясненнями у Територіальний відділ освіти Шевченківського району Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради, що вона і зробила. Так, позивачем було підготовлено до відповідача № 2 - Шевченківського ТВО м. Запоріжжя запит від 02.04.2019 року (вхідн. № 13-04) із Додатками, на який ОСОБА_1 (вих. № 13-04 від 04.04.2019 року) було відмовлено у наданні відповідей на поставлені нею у запиті питання та відмовлено в мирному врегулюванні ганебної ситуації, що склалась з вини керівництва відповідача № 1. Тому, на підставі вищевикладених обставин, вважає, що відповідачами  порушені її законні права у отриманні нею інформації, як законним представником своєї малолітньої дитини. Незаконні дії керівництва відповідача № 1 (ДНЗ № 244) та бездіяльність відповідача № 2 (Шевченківський ТВО м. Запоріжжя), мають причинно-наслідковий зв`язок, який має негативні наслідки відносно неї та її малолітньої дитині - це порушення прав та спричинення моральної та матеріальної шкоди. А саме, оскільки їй не видано належним чином оформлену Довідку, в якій буде повна, достовірна і актуальна інформація (на момент видачі документу) - то вона не може на сьогоднішній день: 1) звернутись до органів соціального захисту (совбез) для встановлення статусу матері-одиначки, яка виховує одна малолітню дитину з інвалідністю і у зв`язку з цим, встановлення державних соціальних виплат та оформлення субсидії на комунальні послуги; 2) подати на місце роботи разом із іншими документами, Довідку про участь батьків у вихованні дитини та виконання ними їх батьківських обов`язків, для встановлення їй пільг, згідно трудового законодавства (це надання додаткової соціальної відпустки як матері одиначки, яка виховує дитину з інвалідністю і у разі звільнення - матеріальне компенсування за невикористані дні соціальної відпустки за весь період роботи) та податкового законодавства України (це врахування податкової соціальної пільги для меншого вирахування відсотка податків та зборів із зарплати); 3) подати до суду та державної виконавчої служби документи для: - стягнення заборгованості із злісного неплатника аліментів - батька дитини; - встановлення нового розміру аліментів, відповідно до нововведень законодавства 2019 року; отримання судового наказу про стягнення заборгованості по аліментах з батька дитини на користь малолітньої дитини з інвалідністю; отримання Довідки про заборгованість по аліментах; 4) звернутись до Олександрівського відділу державної реєстрації фізичних осіб м. Запоріжжя для перереєстрації місця проживання дитини, без згоди батька дитини; 5) звернутись до органів опіки і піклування щодо позбавлення батьківських прав батька дитини; 6) позивачу не встановлюється і не виплачується як матері-одиначки державна соціальна допомога; 7) на роботі в неї відсутня податкова соціальна пільга і тому із її мізерної зарплати вираховують нарівні із усіма всі податки та збори; 8) не має додаткової соціальної відпустки як матір-одиначка і у разі звільнення їй не буде матеріально компенсовано всі невикористані дні соціальної відпустки за весь період роботи. З наведених підстав позивач вважає дії та бездіяльність посадових осіб відповідачів протиправними та просить позов задовольнити у повному обсязі.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28.12.2019  у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.
Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Відповідачі не скористалися правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України від 13.01.2011 № 2939-VI “Про доступ до публічної інформації” (далі - Закон України № 2939-VI) визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.
Частиною 1 статті 1 Закону України №2939-VI встановлено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
          Відповідно до ст.3 Закону України №2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.
Згідно з п.2 ч.1 ст.5 Закону України №2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
Суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у ст.13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації (ст.12 Закону України №2939-VI).
Частиною 1 статті 13 Закону України №2939-VI встановлено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; 4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.
Пунктом 6 частини 1 статті 14 Закону України №2939-VI визначено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (ч.1 ст.19 Закону України №2939-VI).
Відповідно до частин 1, 4 статті 20 Закону України №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Згідно з ч.1 ст.22 Закону України №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до ч. 2 ст. 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені ст.21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених ч. 5 ст. 19 цього Закону.
Положеннями частини 3 статті 22 Закону України №2939-VI передбачено, що розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.
Частинами 1, 2 статті 23 Закону України №2939-VI встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до ст. 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.
Відповідно до частин 1, 2 ст.6 цього Закону - інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація;2) таємна інформація; 3) службова інформація.
Згідно з ч.1 ст.11 Закону України від 02.10.1992 № 2657-XII "Про інформацію" (далі – Закон України №2657-XII) інформацію про фізичну особу (персональні дані) становлять відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, за якими вона ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.
Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження (ч.2 ст.11 Закону України №2657-XI).
Згідно з ст.20 Закону України №2657-XII за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.
Відповідно до статті 21 Закону України “Про інформацію” інформація з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом. Відносини, пов`язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом. До інформації з обмеженим доступом не можуть бути віднесені, зокрема, відомості, доступ до яких не може бути обмежено відповідно до законів та міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною 4 статті 13 Закону України №2939-VI встановлено, що усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.
Відповідно до п.3 ч.4 ст.22 Закону України №2939-VI відмова у задоволенні запиту на інформацію повинна бути мотивованою, тобто у відмові розпорядник інформації зобов`язаний обґрунтувати наявність підстав обмеження у доступі, які становлять зміст "трискладового тесту".
Так матеріалами справи встановлено, що позивач в позовній заяві просить суд: визнати протиправними дії виконуючої обов`язки завідувачки ДНЗ №244 – ОСОБА_2 , що полягали у постійних відмовах надати ОСОБА_1 повну і достовірну інформацію по її запитах:1)    від 06.06.2018 року (вхідн. №18 від 06.06.2018);2)    від 18.01.2019 року (вхідн. №04 від 18.01.2019);3)  від 15.02.1019 року ( вхідн. №06 від 15.02.2019); визнати протиправними дії виконуючої обов`язки завідувачки ДНЗ №244 – ОСОБА_2 , що полягали у наданні ОСОБА_1 неповної і недостовірної інформації у наданих ДНЗ №244 документах:1) від 19.06.2018 року вих. №71;2) від 31.01.2019 року вих..№10;3) від 15.02.2019 року вих..№20.; визнати протиправними дії виконуючої обов`язки завідувачки ДНЗ№244 – ОСОБА_2 , що полягали у відмові ОСОБА_1 надати повну, актуальну (на момент видачі) і достовірну інформацію, із врахуванням всіх Додатків до Запитів у складеній за зразком ОСОБА_1 довідці “про розвиток, участь в соціальному житті ДНЗ №244 м. Запоріжжя та стан здоров`я вихованки ОСОБА_3 за весь час відвідування закладу та участь її батьків у вихованні дитини і виконанні ними їх батьківських обов`язків”; визнати протиправною бездіяльність начальника Шевченківського ТВО м.Запоріжжя – ОСОБА_4 , що полягала у відмові ОСОБА_1 надати повну і обґрунтовану чинним законодавством України відповідь та у відмові втрутитись і розібратись у питанні порушення прав ОСОБА_1 , дошкільним закладом №244, підпорядкованим ТВО Шевченківського району м.Запоріжжя.
Дошкільні навчальні заклади у своїй діяльності користуються виключно статутом, основні положення якого затверджені наказом Міністерства освіти і науки України від 24.04.2003 №257 “Про затвердження примірного статуту ДНЗ”. 
В п.1.4. розділу “Загальні положення” вказані головні напрямки діяльності ДНЗ.
Керівництво ДНЗ не може виходить за її межі та по роду своєї діяльності не наділено повноваженнями надавати офіційну інформацію про стосунки між дітьми і батьками, а виконує навчально – виховні та оздоровчі функції. 
Відповіді на всі запити ОСОБА_1 адміністрацією ДНЗ №244 в межах наділених повноважень були надані. 
Твердження позивача про відмову надати їй повну і обґрунтовану чинним законодавством відповідь територіальним відділом освіти Шевченківського району департаменту освіти і науки Запорізької міської ради на її запит є необгрунтованими, оскільки така відповідь їй надавалась 04.04.2019 за №ІЗ-04.
Позивач звернулась із запитом від 06.06.2018 року із додатками (вхідн. № 18 від 06.06.2018 року) до відповідача № 1 щодо надання їй Довідки про участь батьків у вихованні дитини та виконання ними їх батьківських обов`язків.
На думку позивача, документ який їй було видано відповідачем № 1 (від 19.06.2018 року вих. № 71) не відповідав характеру, повноті та обсягам запитуваної нею інформації і при складанні документу відповідачем № 1 не були враховані всі додатки до Запиту.
Позивач вдруге звернулась до відповідача № 1 із запитом від 18.01.2019 року із додатками (вхідн. № 04 від 18.01.2019 року) щодо надання їй довідок: про участь батьків у вихованні дитини та виконання ними їх батьківських обов`язків та Довідку із щомісячною інформацією про кількість днів невідвідування дитиною ДНЗ № 244 за 2017 рік ,2018 рік та січень 2019 року. Документи які їй було видано 31.01.2019 року відповідачем № 1:
1) замість запитуваної Довідки про участь батьків у вихованні дитини та виконання ними їх батьківських обов`язків, була видана Довідка від 31.01.2019 року № 10 яка не відповідала характеру, повноті та обсягам запитуваної нею інформації і при складанні відповідачем № 1 документу не було враховано всі додатки до Запиту;
2) Довідка від 31.01.2019 року вих. № 11 із щомісячною інформацією про кількість днів невідвідування дитиною ДНЗ № 244 за 2017 рік, 2018 рік та січень 2019 року, яка відповідала характеру та обсягам запитуваної нею інформації.
Оскільки одна із відповідей (Довідка від 31.01.2019 року № 10) не відповідала характеру та обсягам запитуваної позивачем інформації і при складанні документу не було враховані всі додатки до Запиту, тому ОСОБА_1 втретє звернулась 15.02.2019 року (вхідн. № 06 від 15.02.2019 року) до відповідача № 1 із Запитом з Додатками, щодо надання Довідки “про розвиток, участь в соціальному житті ДНЗ № 244 м. Запоріжжя та стан здоров`я вихованки - ОСОБА_3 за весь час відвідування ДНЗ № 244 та участь її батьків у вихованні дитини і виконанні ними їх батьківських обов`язків”. Документ, який позивачу було видано відповідачем № 1 (від 15.02.2019 року вих. № 20) знову не відповідав характеру, повноті та обсягам запитуваної нею інформації, а саме: при складанні документу не були враховані всі додатки до Запиту, не була висвітлена інформація від фахівців (психіатр, логопед, психолог), які спостерігали за станом здоров`я дитини, надавали свої висновки для корекційних програм і занять для розвитку і навчання дитини, не була висвітлена інформація від вихователів дитячої групи яку відвідує дитина щодо спостерігання картини розвитку дитини (якою дитина була від початку відвідування закладу та якою стала на сьогоднішній момент) та не висвітлені спостереження вихователів групи щодо участі батьків дитини у її вихованні.
Отже, із змісту поданої позивачем позовної заяви та апеляційної скарги вбачається, що останнім фактично оскаржується повнота та достовірність наданої інформації, яка на її думку не відповідає дійсності.
В свою чергу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у межах спірних правовідносин, адміністративний суд може перевірити правомірність рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які стосуються реалізації права особи на доступ до інформації.
При цьому, у межах спірних повноважень, відповідачами у встановленому законом порядку надано відповіді на подані позивачем запити та зазначено вичерпний перелік публічної інформації, наявної та відсутньої у неї з цього питання.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення. 
Керуючись ст. ст. 308, 311,     315,     316,     321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд     
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.12.2019 в адміністративній справі №280/2158/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 12.06.2020 р.

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва