ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 червня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/9609/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Шлай А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби, що є правонаступником Київської митниці Державної фіскальної служби
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року (головуючий суддя: Сидоренко Д.В.) по адміністративній справі №160/9609/19, розглянутої в письмовому провадженні
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерні Світлотехнічні Технології» до Київської митниці Державної фіскальної служби, правонаступником якої є Київська митниця Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень, -
                                               
ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Інженерні Світлотехнічні Технології» (далі – ТОВ «Інженерні Світлотехнічні Технології») 19.02.2019 року звернулося до суду з позовом до відповідача Київської митниці Державної фіскальної служби (далі – Київська митниця ДФС), в якому просить визнати протиправними та скасувати винесені відповідачем:
рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/000236/2 від 26.07.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100030/2019/00352 від 26.07.2019 року;
рішення про коригування митної вартості товарів  №UA100000/2019/000270/2 від 08.08.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100030/2019/00369 від 08.08.2019 року;
рішення про коригування митної вартості товарів  №UA100000/2019/100111/2 від 28.08.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100030/2019/00392 від 28.08.2019 року;
рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/100114/2 від 02.09.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA 100030/2019/00404 від 02.09.2019 року;
рішення про коригування митної вартості товарів    №UA100000/2019/100116/2 від 04.09.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100030/2019/00408 від 04.09.2019 року;
Позовні вимоги обґрунтовано неправомірністю висновків митного органу щодо не підтвердження належними документами заявленої митної вартості ввезеного на митну територію України товару.
У відзиві на позов Київська митниця ДФС зазначила, що за результатами поданих позивачем документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів виявлено розбіжності, які позивачем не належними доказами не спростовано, а тому заявлені ним позовні вимоги є безпідставними.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.12.2019 року позовні вимоги задоволено, стягнено на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачену суму судового збору в розмірі 12  101,91 грн.
Київською митницею Держмитслужби подано апеляційну скаргу на зазначене рішення, в якій просить здійснити заміну відповідача по справі №160/9609/19 з Київської митниці ДФС на неї як її правонаступника, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на доводах помилковості висновків суду першої інстанції.
В судове засідання апеляційного суду сторони не з`явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно    ст.229 КАС України    не здійснювалося.
Статтею 52 КАС України визначено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до постанов Кабінету Міністрів України №1200 від 18.12.2018 року «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України», №858 від 02.10.2019 року «Про утворення територіальних органів Державної митної служби», визначено реорганізувати Київську митницю ДФС, шляхом приєднання до Київської митниці Держмитслужби.
Враховуючи дані обставини колегія суддів вважає можливим здійснити заміну відповідача по справі №160/9609/19 з Київської митниці ДФС на правонаступника Київську митницю Держмитслужби.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення в зв`язку з чим просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, ст.2 та ч.4 ст.242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.12.2019 року відповідає, а тому апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 05.06.2018 року між ТОВ «Інженерні Світлотехнічні Технології» (Покупець) та компанією FIRMENENT GROUP (HONG KONG) INDUSTRIES CO., LTD. (Постачальник) укладено зовнішньоекономічний контракт № 20180605, за умовами якого постачальник постачає, а покупець купує товари народного вжитку на умовах, визначених вказаним договором.
Загальна сума договору складається з суми усіх рахунків за цим договором. Вартість упаковки включена до вартості товару. Товар постачається на умовах FОВ-порт, Китай (Інкотермс в редакції 2010 року). Поставка товарів здійснюється партіями. Умови поставки можуть бути змінені за згодою сторін та вказуються у рахунках-фактурах на відповідну партію товару. Покупець здійснює оплату шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.
Для митного оформлення зазначеного товару позивачем подано наступні митні декларації (т.1 а.с.45-50, 90-103, 145-155, т.2 а.с.22-27):
№UA100030/2019/406279 щодо товарів за інвойсом Invoice №67 від 28.05.2019 р. на суму 47 493,60 доларів США, із зазначенням умов поставки – CIF UA Одеса;
№/2019/407075 щодо товарів за Invoice №26 від 07.06.2019р. на суму 27 102,20 доларів США, із зазначенням умов поставки – CIF UA Чорноморськ;
№UA100030/2019/408125 щодо товарів за Invoice №27 від 04.07.2019р. на суму 39 225,48 доларів  США, із зазначенням умов поставки – CIF UA Одеса;
№UA100030/2019/408407 щодо товарів за Invoice №28 від 05.07.2019р. на суму 44 903,16 доларів США, із зазначенням умов поставки – CIF UA Чорноморськ;
№/2019/408563 щодо товарів за Invoice №29 від 12.07.2019р. на суму 24 243,60 доларів США, із зазначенням умов поставки  – CIF UA Одеса.
Матеріали справи свідчать, що відповідачем відмовлено ТОВ «Інженерні Світлотехнічні Технології» у визнанні митної вартості товарів за митною декларацією №UA100030/2019/406279 за першим (основним) методом, із посиланням на те, що подані декларантом документи містять розбіжності та неточності, а саме:
в інвойсі №67 від 28.05.2019 року та в контракті №20180605 від 05.06.2018 року не зазначено умови оплати за товари;
відповідно до пункту 4.1 контракту №20180605  від 05.06.2018 року товар постачається на умовах FOB-порт, Китай (Інкотермс в редакції 2010), тоді як відповідно до інвойсу №67 від 28.05.2019  року  -  на умовах CIF-Odessa;
згідно пункту 2.3 контракту  вартість упаковки включена в ціну товару, а відповідно до інвойсу  №67 від 28.05.2019 року товар поставляється на звах CIF-Odessa, за умовами якого Продавець зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, і укласти договір страхування та сплатити страхові внески. Витрати на транспортування та страхування товарів за контрактом до ціни не включено; 
декларантом до митного оформлення не подано страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;
декларантом не подано достовірних відомостей щодо умов поставки товарів - в інвойсі №67 від 28.05.201 9 року  та в контракті зазначено різні умови поставки CIF та FOB;
декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару витрат, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товарів до названого порту призначення, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
26.07.2019 року відповідачем надано позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100030/2019/00352 та в цей же день прийнято рішення  про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/000236/2 (т.1 а.с.39-42), згідно якого митна вартість, визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-ґ резервний метод.
Матеріали справи свідчать, що відповідачем відмовлено ТОВ «Інженерні Світлотехнічні Технології» у визнанні митної вартості товарів за митною декларацією №  UA100030/2019/407075 за першим (основним) методом, із посиланням на те, що подані декларантом документи містять розбіжності та неточності, а саме:
в інвойсі №26 від 07.06.2019 року та в контракті не зазначено умови (терміни) оплати за товари;
відповідно до п 4.1 контракту товар постачається на умовах FOB-порт, Китай (Інкотермс в дедакції 2010), тоді як відповідно до інвойсу товар поставляється на умовах CIF-Черноморск, за умовами якого Продавець зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, і укласти договір страхування та сплатити страхові внески. Витрати на транспортування та страхування товарів за контрактом до ціни не включено;
до митного оформлення подано платіжне доручення в іноземній валюті №82 від 19.04.2019 року на суму 20 242 USD, в призначенні платежу вказано «попередня оплата по контракту №20180605 від 05.06.2018 року», тоді як в контракті не зазначено загальну суму контракту, а сума інвойсу №26 від 07.06.2019 року, який подано до митного оформлення, становить 27 102,20 USD;
декларантом не подано достовірних відомостей щодо умов поставки товарів - в інвойсі №26 07.06.2019 року та в контракті від 05.06.2018 №20180605 зазначено різні умови поставки (CIF та FOB);
декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки CIF витрат, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товарів до ного порту призначення, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає ті за ці товари.
08.08.2019 року відповідачем надано позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100030/2019/00369 та в цей же день прийнято рішення  про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/000270/2, згідно якого митна вартість, визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-ґ резервний метод.
Матеріали справи свідчать, що відповідачем відмовлено ТОВ «Інженерні Світлотехнічні Технології» у визнанні митної вартості товарів за митною декларацією №UA100030/2019/408125 за першим (основним) методом, із посиланням на те, що подані декларантом документи містять розбіжності та неточності, а саме:
в інвойсі № 27 від 04.07.2019 року та контракті не зазначено умови оплати за товар;
відповідно до п. 2.3 контракту вартість упаковки включена в ціну товару, згідно до інвойсу товар поставляється на умовах CIF-Odessa (міжнародний торговий термін (умова) CIF, за умовами якого Продавець зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, і укласти договір страхування та сплатити страхові внески. Витрати на транспортування та страхування товарів за контрактом до ціни не включено;
до митного оформлення подано платіжне доручення в іноземній валюті №82 від 19.04.2019 на суму 20 242,00 USD, в призначенні платежу якого вказано «оплата по контракту №20180605 від 05.06.2018 року» - в контракті не зазначено загальну суму контракту, а сума інвойсу №27 від 04.07.2019 року становить 39 225,48 USD;
декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару  на умовах поставки CIF витрат, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товарів до названого порту призначення, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
28.08.2019 року відповідачем надано позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100030/2019/00392 та в цей же день прийнято рішення  про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/100111/2 від 28.08.2019 року, згідно якого митна вартість, визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-ґ резервний метод.
Матеріали справи свідчать, що відповідачем відмовлено ТОВ «Інженерні Світлотехнічні Технології» у визнанні митної вартості товарів за митною декларацією №UA100030/2019/408407 за першим (основним) методом, із посиланням на те, що подані декларантом документи містять розбіжності та неточності, а саме:
в інвойсі № 28 від 05.07.2019 року та контракті не зазначено умови оплати за товар;
відповідно до пункту 2.3 контракту вартість упаковки включена в ціну товару, а відповідно до інвойсу товар поставляється на умовах CIF-Чорноморськ, за умовами якого Продавець зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, і укласти договір страхування та сплатити страхові внески. Витрати на транспортування та страхування товарів за контрактом до ціни не включено;
до митного оформлення відповідно подано платіжне доручення в іноземній валюті №82  від 19.04.2019 року на суму 20 242,00 USD, в призначенні платежу якого вказано «оплата по контракту від 05.06.2018 №20180605» - в контракті не зазначено загальну суму контракту, а сума інвойсу від 05.07.2019 № 28, поданого до митного оформлення, становить 44 903,16 USD;
декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки CIF витрат, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товарів до названого порту призначення, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
02.09.2019 року відповідачем надано позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100030/2019/00404 та в цей же день прийнято рішення  про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/100114/2, згідно якого митна вартість, визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-ґ резервний метод.
Матеріали справи свідчать, що відповідачем відмовлено ТОВ «Інженерні Світлотехнічні Технології» у визнанні митної вартості товарів за митною декларацією           №/2019/408563 за першим (основним) методом, із посиланням на те, що подані декларантом документи містять розбіжності та неточності, а саме:
в інвойсі № 29 від 12.07.2019 року та контракті не зазначено умови оплати за товар;
відповідно до пункту 2.3 контракту вартість упаковки включена в ціну товару, а відповідно до інвойсу від 12.07.2019 №29 товар поставляється на умовах CIF-Odessa, за умовами якого Продавець зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, і укласти договір страхування та сплатити страхові внески. Витрати на транспортування та страхування товарів за контрактом до ціни не включено;
до митного оформлення додано платіжне доручення в іноземній валюті №63  від 18.02.2019 року та №68 від 06.03.2019 року на суму 33 000 USD, в призначенні платежу якого вказано «оплата по контракту від 05.06.2018 20180605» - в контракті не зазначено загальну суму контракту, а сума інвойсу, поданого до митного оформлення становить 24 243,60 USD;
декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки CIF витрат, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товарів до названого порту призначення, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або сплаті за ці товари.
04.09.2019 року відповідачем надано позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100030/2019/00408 та в цей же день прийнято рішення  про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/100116/2, згідно якого митна вартість, визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-ґ резервний метод.
Не погодившись з вищезазначеними рішеннями та картками відмови відповідача ТОВ «Інженерні Світлотехнічні Технології» звернулося до суду з вимогою визнати їх протиправними та скасувати.
Частиною 2    ст. 19 Конституції України     передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені    Конституцією    та законами України.
Статтею 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені        Конституцією        та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Згідно положень ст.49, 51 - 54,57 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, яка визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України; митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості.
У випадках передбачених цим Кодексом одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.5, 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи зазначені у ч.2 цієї статті містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.
Визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України здійснюється шляхом послідовного застосування таких методів: основним методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються; другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості; г) резервного; при цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1  ст. 58 цього Кодексу, при цьому    метод визначення митної вартості за ціною договору не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Вказана правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 26.06.2018 року (справа № 814/1996/15), від 19.06.2018 року (справа № 826/6346/16), що враховується судом апеляційної інстанції у відповідності до приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.
Твердження відповідача про відсутність в інвойсах та контракті умов оплати за товар є безпідставними з огляду на те, що в інвойсах є посилання на контракт, а п. 3.4 та 3.5 контракту передбачено, що товар, який поставлено Покупцеві передається на реалізацію на території України з кінцевим строком оплати до кінця дії дійсного договору. Покупець здійснює оплату шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.
Разом з тим, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються, та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості.
Щодо тверджень відповідача про не включення витрати на транспортування та страхування товарів та не подання декларантом достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки CIF витрат, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010 поставка товару на умовах CIF («вартість, страхування, фрахт») покладає на продавця обов`язок оплатити фрахт, необхідний для доставки товару в зазначений порт призначення, та обов`язок за свій рахунок здійснити витрати на страхування товару, тоді як у покупця відсутній обов`язок на укладення договору перевезення та страхування (пункти А3, Б3 умов поставки CIF за Інкотермс 2010).
Таким чином, витрати на страхування та транспортування вже є включеними до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюваний товар (фактурної вартості товару), у зв`язку з чим не додаються при визначенні митної вартості товару.
При цьому, не зазначення в п. 2.3 контракту № 20180605 від 05.06.2018 року про зарахування даних витрат до загальної суми контракту (ціни товару) протилежного не доводить, оскільки сторони контракту, узгодивши умови поставки товару згідно з офіційними правилами Інкотермс 2010, тим самим встановили, що витрати на страхування та транспортування входять до ціни товару.
За таких обставин вимоги митниці про необхідність надання декларантом додаткових документів на підтвердження вказаних відомостей є неправомірним, а коригування митної вартості, заявленої Товариством на цій підставі - необґрунтованим.
Посилання на не відповідність умов поставки товару в документах, не є підставою для висновку щодо не підтвердження позивачем заявленої митної вартості за ціною угоди. 
Також є безпідставним посилання на не підтвердження позивачем оплати імпортованого  товару, оскільки відповідно до п. 3.4 контракту №20180605 від 05.06.2018 року товар, який поставлено Покупцеві передається на реалізацію на територію України з кінцевим строком оплати до кінця дії контракту, тобто до 31.12.2019 року  (п. 10.1 контракту).
Аналогічна правова позиція за даним контрактом викладена Касаційним адміністративним судом Верховного Суду в постанові від 07.11.2019 року по справі №160/1329/19.
Враховуючи сукупність викладених обставин, суд першої інстанції  дійшов вірного висновку, що відповідачем не надано належних та переконливих доказів того, що подані декларантом для митного оформлення документи не надавали можливості встановити всі складові митної вартості поставленого товару за основним методом – за ціною договору,   а тому правомірно визнав протиправними та скасував   картки відмови в прийнятті поданих позивачем митних декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100030/2019/00352 від 26.07.2019 року, №UA100030/2019/00369 від 08.08.2019 року, №UA100030/2019/00392 від 28.08.2019 року, №UA 100030/2019/00404 від 02.09.2019 року, №UA100030/2019/00408 від 04.09.2019 року та рішень про коригування митної вартості №UA100000/2019/000236/2 від 26.07.2019 року, №UA100000/2019/000270/2 від 08.08.2019 року, №UA100000/2019/100111/2 від 28.08.2019 року, №UA100000/2019/100114/2 від 02.09.2019 року, №UA100000/2019/100116/2 від 04.09.2019 року.
Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовано.
За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з`ясовано обставини справи та ухвалене рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби, що є правонаступником Київської митниці Державної фіскальної служби  – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року по адміністративній справі №160/9609/19 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 17 червня 2020 року, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.  

Головуючий - суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай