УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження
16 квітня 2020 року  
м. Київ
справа №640/8249/19
провадження №К/9901/8199/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А.,
суддів: Коваленко Н.В., Стародуба О.П.,
перевіривши касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.12.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2020 у справі № 640/8249/19 за позовом Акціонерного товариства «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправним та скасування рішення,
у с т а н о в и в:
Акціонерне товариство «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову від 12.04.2019 № 574.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.12.2019 позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 12.04.2019 № 574.
Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в позові відмовити. Апеляційну скаргу заявник мотивував тим, що рішення суду першої інстанції ухвалене на підставі неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права. Також скаржник зазначив, що суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2020 апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.12.2019 - без змін.
Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, засобами поштового зв`язку надіслала до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.12.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2020 у справі № 640/8249/19.
Дослідивши зміст касаційної скарги Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України, у редакції, чинній з 08.02.2020) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках    - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
За змістом пункту третього частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у разі, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Водночас за правилами пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у разі, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
А згідно з вимогами пункту 1 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.
Заявник, обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, покликається на те, що суди першої та апеляційної інстанцій хибно витлумачили положення абзацу дванадцятого частини першої й абзацу одинадцятого частини другої статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а також приписи підпункту «б» пункту 7 частини четвертої статті 59 Закону України «Про ринок природного газу», зокрема:
(і) щодо визначення періодичності заходів державного нагляду (контролю), оскільки дата наступного планового заходу може припадати на будь-який день календарного року, який настає за останнім плановим роком, що увійшов до дворічного періоду, оскільки наступний календарний рік для мети застосування зазначеного Закону взято за неподільну одиницю виміру, яка дорівнює плановому року;
З огляду на це заявник стверджує, що для суб`єкта господарювання, який належить до високого ступеня ризику і останній плановий захід державного нагляду (контролю) щодо якого здійснювався за діяльність 2016 року, дворічний період охоплюється 2017 і 2018 роками. Відповідно наступний плановий захід державного нагляду (контролю) такого суб`єкта має бути здійснений у 2019 році, який за таких обставин є новим плановим роком (обчислюється з 01 січня по 31 грудня) і є початком відліку для наступного дворічного періоду.
(іі) стосовно взяття до уваги узгоджених дат початку та строків здійснення визначених у плані здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю).
Заявник вказує, що нормами законодавства не передбачено покликання в річних планах здійснення планових заходів на комплексний план, а тільки зобов`язано брати до уваги дати здійснення заходів. Тому, на думку заявника, факт відповідності строків проведення перевірки позивача в плані перевірок на 2019 рік, строкам, встановленим у комплексному плані, свідчить про здійснення перевірки позивача в межах реалізації комплексного планового заходу контролю у формі планової перевірки.
Одночасно заявник вказує, що Верховний Суд у своїй постанові не викладав висновку щодо застосування норм абзацу дванадцятого частини першої й абзацу одинадцятого частини другої статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у їхнього взаємозв`язку з приписами підпункту «б» пункту 7 частини четвертої статті 59 Закону України «Про ринок природного газу» у подібних правовідносинах.
Також скаржник стверджує, що суди попередніх інстанцій належно не дослідили Акт проведення планового заходу державного нагляду (контролю) від 08.04.2019 № 141, тому що висновок судів про те, що в акті вказано на встановлене порушення по суті, як зазначає скаржник, спростовується змістом Акта № 141, оскільки в останньому зафіксований недопуск та визначено, які нормативні акти порушив позивач, недопустивши уповноважених осіб органу контролю (відмовивши у наданні можливості здійснити планову перевірку).
Отже, аналіз аргументів касаційної скарги в їхньому логічному взаємозв`язку з висвітленими в судовому рішенні суду апеляційної інстанції обставинами справи дає можливість колегії суддів вважати, що у цій ситуації наявні обставини, наведені у пункті 3 та абзаці першому пункту 4 четвертої статті 328 КАС України, які є підставами для відкриття касаційного провадження, оскільки Верховний Суд ще не викладав висновку щодо застосування норм права в подібних правовідносинах, а також наявне обґрунтування, що суд не дослідив зібрані у справі докази.
Водночас покликань на інші обставини, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження, касаційна скарга не містить.
За таких обставин Верховний Суд дійшов висновку, що підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження у цій справі немає.
З огляду на наведене колегія суддів вважає, що слід відкрити касаційне провадження за поданою касаційною скаргою на підставі пункту 3 та абзацу першого пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України.
Керуючись положеннями пункту 3 та абзацу першого пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.12.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2020 у справі № 640/8249/19.
2. Витребувати з Окружного адміністративного суду міста Києва справу № 640/8249/19.
3. Надіслати особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття касаційного провадження разом з копією касаційної скарги.
4. Установити десятиденний строк з моменту отримання учасниками справи цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу. Роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та долучених до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                        А.А. Єзеров
Суддя                                                            Н.В. Коваленко
Суддя                                                            О.П. Стародуб