ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/4956/20                                                      Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Смолій І.В.,                                                                                                                                                 Суддя-доповідач Кобаль М.І.   

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                               Кобаля М.І.,
суддів                                        Костюк Л.О., Лічевецького І.О.
при секретарі                               Горяіновій Н.В.
за участю сторін:
представника позивача:          Коломеєць І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Концерну «Військторгсервіс» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2020 року про залишення позову без розгляду в справі за адміністративним позовом Концерну «Військторгсервіс» до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, -
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2020 року позовну заяву залишено без розгляду.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та зобов`язати Окружний адміністративний суд міста Києва прийняти до розгляду даний позов (за текстом апеляційної скарги).
Заслухавши представника позивача, який прибув у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, виходячи з наступного.
Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, дійшов висновку, що позивачем  пропущено триденний строк звернення до адміністративного суду з вказаним позовом.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з такою позицією суду першої інстанції, зважаючи на наступне.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 28.02.2020 року Концерн «Військторгсервіс» звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства оборони України. Зазначене підтверджується штампом Укрпошти на конверті (а.с.161).
У вказаній позовній заяві позивач просив суд скасувати рішення Міністерства оборони України, закріплене витягом з протоколу засідання тендерного комітету Міністерства оборони України щодо прийняття рішення про намір укласти договір за переговорною процедурою закупівлі продуктів харчування та сушених продуктів різних (15890000-3) (харчові продукти (комплект продуктів харчування за Каталогом продуктів харчування) для особового складу та годування штатних тварин військових частин, установ та військових навчальних закладів Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах) від 27.02.2020 року №75/527/17 про визначення Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейтен компані» переможцем за процедурою закупівлі - «ДК 021:2015: 15890000-3 - Продукти харчування та сушені продукти різні», оголошення про проведення якої оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу за №UA-2019-12-27-002244-b. При цьому позивач посилається на приписи статті 282 КАС України, якою встановлено особливості провадження у справах щодо гарантованого забезпечення потреб оборони.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 ст. 282 КАС України вищезазначеної правової норми позовна заява щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі  Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони», за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю, може бути подана протягом трьох днів з моменту, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Статтею 270 КАС України встановлені особливості обчислення процесуальних строків в окремих категоріях адміністративних справ.
Відповідно до частини 1 даної статі на обчислення строків, встановлених статтями 273 - 277, 280 - 283 цього Кодексу, не поширюються правила частин другої - десятої статті 120 цього Кодексу.
Згідно з частиною 5 статті 270 КАС України  днем подання позовної заяви, апеляційної скарги є день їх надходження до відповідного суду. Строки подання позовних заяв і апеляційних скарг, встановлені у справах, визначених цією статтею, не може бути поновлено. Позовні заяви, апеляційні скарги, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду.
Відповідно до частини 1  статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України  перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
У даному випадку, позовну заяву подано на рішення від 27.02.2020 року, перебіг строку на оскарження якого розпочався 28.02.2020 року, оскільки позивачем про іншу дату отримання інформації про порушення своїх прав суду не повідомлено.
Разом з тим, Окружним адміністративним судом міста Києва даний позов, який скеровано позивачем через пошту 28.02.2020 року, отримано 02.03.2020 року, тобто через чотири дні з моменту прийняття рішення.
У зв`язку з вищевикладеним, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем пропущено строк, встановлений статтею 282 КАС України.
Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення (ст. 251 ЦК України). Основний акцент робиться на юридичному факті, тобто дії чи події, які набувають юридичного значення зі спливом строку.
Строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.
Строк звернення до суду є матеріально-правовим, а не процесуальним. Правова природа цього строку є аналогічною до строку позовної давності у цивільних правовідносинах.
Таким чином, правовий припис «в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом» означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановле них на цей випадок законом. 
Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.
Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. 
День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, - день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).
Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників процесу та своєчасного виконання ними передбачених процесуальним законом певних процесуальних дій. Інститут строків у судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. 
Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. 
Предметом спору в даній справі є скасування рішення Міністерства оборони України від 27.02.2020 року №75/527/17.
Тобто, спірні правовідносини мають особливості віднесені законодавцем до певної категорії, яка містить умови звернення до суду встановлені статтею 282 КАС України, а саме: триденний строк.
При цьому, згідно з приписами частини 5 статті 270 КАС України пропущений строк поновленню не підлягає, а позов має бути залишено без розгляду.
Згідно з п. 8 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та  четвертою статті 123 цього Кодексу.
У контексті наведеного, суд зазначає, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. 
Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними, що надає впевненості іншим учасникам правовідносин.
Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. 
У справі «Пономарьов проти України» Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.
Системний аналіз наведених правових норм, дає підстави для висновку, що апелянт не скористався своїм правом та не оскаржив, на його думку, незаконне рішення відповідача, у строк визначений адміністративним судочинством.
Аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції для висновку, що звернення Концерну «Військторгсервіс» до суду з даним позовом відбулося поза межами встановленого адміністративним судочинством триденного строку.
Таким чином, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про пропущення позивачем триденного строку звернення до адміністративного суду, відповідно до правових положень адміністративного судочинства та відсутність законних підстав для його поновлення.
Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.
Зважаючи на наведене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що порушень судом першої інстанції норм процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин по справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 270, 282, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Концерну «Військторгсервіс» - залишити без задоволення.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2020 року про залишення позову без розгляду - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      М.І. Кобаль

Судді:                                                                                          Л.О. Костюк

                                                                                                              І.О. Лічевецький

Повний текст виготовлено 26.05.2020 року