КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

справа №753/5985/18                                                     Головуючий у І інстанції - Даниленко В.В. 
апеляційне провадження №22-ц/824/1264/2020                   Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
 
 17 березня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
судді-доповідача Гуля В.В.,
суддів  Сушко Л.П., Сліпченка О.І.,
за участю секретаря  Линок В.О., 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 05 листопада 2019 року  у справі за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за надані адвокатом послуги                      
                                                                 встановив:
у липні 2017 року ОСОБА_3   звернувся до суду з позовом та просив стягнути з ОСОБА_1 1 698 677 (один мільйон шістсот дев`яносто вісім тисяч шістсот сімдесят сім) гривень 81 копійку за надані адвокатом послуги.
21 травня 2019 року позивачем подано до суду заяву про зміну предмета позову, відповідно до якої позивач просив стягнути з відповідача 1 251 485 (один мільйон двісті п`ятдесят одну тисячу чотириста вісімдесят п`ять) гривень 51 коп. за надану правову (юридичну) допомогу та 1 460 219 (один мільйон чотириста шістдесят тисяч двісті дев`ятнадцять) гривень 27 коп. фактично понесених витрат, у зв`язку з виконанням договору.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов укладеного між позивачем та відповідачем угоди про надання правової (юридичної) допомоги № 10102016/КС/1 позивач прийняв на себе зобов`язання надавати правову допомогу відповідачу в правоохоронних та судових органах всіх рівнів та підпорядкування в Україні та за кордоном, а відповідач - оплатити позивачу гонорар та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Однак, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість, яку позивач і просить стягнути.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року позов задоволено частково.
            Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1251485,51 грн. за надану правову (юридичну) допомогу 1456250,27 грн фактично понесених витрат, у зв`язку з виконанням договору.
Стягнуто на користь держави з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі - 9605,00 грн. 
            В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, внаслідок недоведеності і неповноти встановлення обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, а також вибіркової оцінки доказів, наданих до суду.
 
          В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не доведено факту укладання між позивачем та відповідачем Угоди №10102016/КС/1 від 10.10.2016 року, а тому сторони не досягли згоди щодо ціни договору. Судом не обґрунтовано співмірності складності та обсягу послуг із заявленою позивачем вартістю послуг адвоката. Суд не дослідив висновку судово-економічної експертизи, що наданий відповідачем, а інший наданий відповідачем висновок судово-економічної експертизи безпідставно не прийняв як доказ. Правовідносини не врегульовані нормами матеріального права, які застосовані судом. Суд безпідставно прийняв до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову, не застосував до спірних відносин норми Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.199 року №996-XIV, не взяв до уваги факти, встановлені рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва №77 від 30.10.2018 року.
            У відзиві позивач посилається на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.
            Апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 10.10.2016 року між адвокатом Ніколішеним Олегом Миколайовичем, з однієї сторони, та ОСОБА_1 , з другої сторони, укладено Угоду №10102016/КС/1 про надання правової (юридичної) допомоги (далі - Угода).
Згідно пункту 1 Угоди адвокат приймає на себе зобов`язання щодо забезпечення надання власними силами або групи адвокатів правової допомоги клієнту з наступних питань та у таких обсягах, а саме: захист та представництво законних прав та інтересів ОСОБА_1 у цивільних, кримінальних, адміністративних та будь-яких інших справах у будь-яких підприємствах, банках, установах та судах всіх рівнів, прокуратури всіх рівнів і підпорядкування та СБУ, Національного антикорупційного бюро України, Управлінні національної поліції, Головного слідчого управління фінансових розпоряджень Державної фіскальної служби України, міністерствах та відомствах, судах всіх ланок та спеціалізацій України та іноземних країн без обмеження, в тому числі на території Об`єднаного Королівства Великої Британії, Латвії та Сполучених Штатах Америки, а також без виключення у всіх країнах Європейського союзу, у тому числі здійснювати захист інтересів клієнта, у якості його представника (захисника).
У пунктах 2 та 3 Угоди сторонами узгоджено обсяг прав та обов`язків позивача необхідних для ефективного та практичного представництва й захисту законних прав та інтересів відповідача.
Згідно пункту 4 Угоди за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар, який визначається або (і) на основі фіксованої суми, або (іі) на основі фіксованої щомісячної оплати, або (ііі) на основі погодинної оплати. Спираючись на вказане, Сторони погоджуються, що послуги адвоката визначаються у розмірі зазначеного згідно Додатка 1.
У випадку, якщо сторонами погоджено здійснювати оплату послуг адвоката за надання правової допомоги, на основі фіксованої щомісячної оплати, то така оплата, у розмірах визначених вище, здійснюється за кожен календарний місяць роботи адвоката в останній день відповідного календарного місяця, або в останній робочий день календарного місяця, незалежно від дати укладення цієї Угоди. Оплата послуг адвоката із надання правової допомоги на основі погодинної оплати, у розмірах, що визначені вище, здійснюється в такі ж самі строки що й оплата на основі щомісячної фіксованої плати, на підставі відповідного звіту адвоката або рахунку, у якому зазначається кількість витрачених годин, а також зміст вчинених адвокатом дій.
Відповідно до п. 5 Угоди, витрати на відрядження оплачуються відповідачем окремо.
Відповідно до п. 6 Угоди, передбачувані (прогнозовані витрати адвоката у зв`язку із наданням правової допомоги за цією Угодою (такі як, але не виключно: отримання документів, збирання доказів та відомостей про факти, отримання висновків спеціалістів, технічне забезпечення тощо) сплачуються клієнтом адвокату понад узгоджену суму гонорару та/або відшкодовуються за рахунок сум, сплачених клієнтом у якості гонорару. Якщо відповідні витрати та їх розмір не можуть бути визначені Сторонами на момент укладання цієї Угоди, то вони визначаються, встановлюються та обраховуються ними у майбутньому. При цьому відшкодування таких витрат здійснюється на загальних підставах, визначених цією Угодою.
З викладеного суд дійшов висновку, що між сторонами угоди було погоджено права та обов`язки кожної сторони, а саме адвоката - надати правову допомогу та захист, а клієнта - оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Позивачем на підтвердження позовних вимог суду надано Додаток №1 до Угоди №10102016/КС/1 від 10.10.2016 року.
Судом встановлено, що даний Додаток не містить прізвищ, імен, по-батькові або інших даних, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у його складенні, та не містить особистих підписів від імені адвоката ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а отже не може вважатись належним та достатнім доказом погодження сторонами розміру оплати за надані послуги позивача. Більш того, матеріали справи не містять, інших узгоджених та підписаних сторонами будь-яких документів, у відповідності до п. 4 Угоди.
Отже, сторонами, в порушення п. 4 Угоди, не було належним чином погоджено вартість години роботи позивача.
Водночас, у самому тексті договору містяться умови (пункти) щодо порядку та форми розрахунку адвокатського гонорару, зокрема, клієнт сплачує адвокату гонорар, що визначається або (і) на основі фіксованої суми, або (іі) на основі фіксованої щомісячної оплати, або (ііі) на основі погодинної оплати.
Підписуючи договір відповідач погодився з такими умовами визначення гонорару та жодних застережень чи заперечень з цього приводу не виклав.
Крім того, судом встановлено, що відповідач визнав факт укладення спірного правочину та не заперечує проти його виконання позивачем. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідачем вчинялись дії щодо розірвання або припинення даної Угоди, зокрема, з підстав невиконання або неналежного виконання позивачем взятих на себе зобов`язань.
Отже, спірний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог або заперечень щодо умов договору.
Будучи вільним в укладенні договору та викладенні його умов, керуючись свободою договору, наданою статтями 6, 627 ЦК України, відповідач визначив умови договору з виконавцем, не відмовився від його укладення та приймав його виконання.
Враховуючи вищенаведене, суд констатує, що визначення позивачем порядку оплати професійної правової допомоги, що має здійснюватися на підставі відповідного звіту адвоката або рахунку, у якому зазначається кількість витрачених годин, а також зміст вчинених адвокатом дій, є правомірним та узгодженим сторонами під час укладення Угоди. Разом з тим, сторонами не погоджено форму, зміст та спосіб доведення до відома позивачем зазначених документів відповідачу.
За час виконання позивачем Угоди відповідачу були надані юридичні послуги щодо комплексного обслуговування інтересів відповідача як на території України, так і за кордоном. Перелік, обсяг та супутні витрати наданих послуг містяться в Рахунку від 26.04.2017 року, Акті приймання-передачі наданих послуг від 20.05.2017 року та Розрахунку фактичних витрат, необхідних для виконання договору від 21.05.2019 року.
Згідно рахунку із надання правничої/правової допомоги №26042017/1 від 26.04.2017 року, відповідно до якого адвокатом здійснено наступний перелік робіт: Розробка первинної правової позиції (без обговорення); Підготовка (складення) документів для надання повноважень Захисникам; Погодження первинної правової позиції (обговорення з Клієнтом); Отримання, сортування, попередній аналіз, інтерпретація документів Клієнта; Формування основної (остаточної) правової позиції з Клієнтом; Погодження основної (остаточної) правової позиції з Клієнтом; Ознайомлення та аналіз по CEX.ІО.LTD; Робота направлена на забезпечення правового захисту та аналізу дій правоохоронних органів вище вказаних держав та інституцій за угодою №10102016/кс/1 від 10.10.2016 року. З подальшим корегуванням ситуації на користь клієнта та повній його реабілітації; підготовка та подання запитів до Податкової України, Держприкордонслужби, Інтерполу України, МВС України, банку Латвії з залученням місцевого адвоката, МВС Латвії по справі з заморозкою рахунків з залученням місцевого адвоката, МВС Латвії по кримінальній справі №1181600916 про допуск до матеріалів; Заходи, щодо слідчо-оперативної ситуації по Україні та міжнародним запитом з країни Латвії та США; Отримання та аналіз по замороженим рахункам задіяні фірми CASLETON TRADING LP; BEVALUE CAPITAL LIMITED; Зустріч з представниками з ВІВ Латвія; Залучення адвокатів з Великої Британії; Аналіз наданих документів CEX.ІО.LTD з Великобританії; Спілкування з правоохоронними органами Англії з питань пов`язаних з запитом компетентних органів Латвії та США по CEX.ІО.LTD; Спілкування з реєстратором та вирішення питання по суті; Аналіз здобутої інформації по Латвії та план дій; Аналіз здобутої інформації по Україні; Зустріч та взаємодія з представниками «спеціальних» структур з юридичних питань, які стосуються клієнта; Поставленні питання захист персональних даних Клієнта (громадянина України); Аналіз здобутої інформації по Німеччині в першій кримінальній справі по замороженим рахункам; Постановка завдання та листування з Ротшильд; Підготовка плану зустрічі та стратегії переговорів з Ротшильд; Прийом Ротшильд на території України, проведення перемовин. Загальна вартість наданих адвокатом послуг за виключенням фактичних витрат, понесених під час виконання Угоди №10102016/КС/1 про надання правової (юридичної) допомоги від 10.10.2016 року становить (65 559,00 - (6200+1200+250+9609)) = 48 300 доларів США, яка на дату звернення з цим позовом за офіційним курсом Національного Банку України становить 1 251 485 (один мільйон двісті п`ятдесят одна тисяча чотириста вісімдесят п`ять) гривень 51 коп. (48 300,00 х 25,910673 = 1 251 485,51 коп.)
Відхиляючи Висновок експерта за результатами проведення судової економічної експертизи № 08/2019 від 20.06.2019 року, наданий відповідачем в підтвердження своїх заперечень, суд не прийняв як доказ, оскільки при вирішенні поставлених питань, експертом залишено поза увагою співмірність наданих послуг на професійну правничу допомогу із складністю справи відповідача та обсягом наданих позивачем послуг, а також їх взаємозв`язок з фактичними витратами, понесеними під час виконання договору.
Крім того, судом встановлено, що 22.05.2017 року позивачем направлено відповідачу рахунок за надані послуги, складений у відповідності до п. 4 Угоди, з вказівкою на зміст послуг та кількість витрачених годин, поштою, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією та описом вкладення у цінний лист.
24.05.2017 року позивачем направлено відповідачу акт виконаних робіт та рахунок кур`єрською поштою, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією.
Отже, позивачем виконано всі можливі та необхідні дії, надано всі необхідні документи для виконання відповідачем зобов`язання по сплаті гонорару. Однак, відповідачем не виконано свого обов`язку щодо оплати наданих позивачем послуг з надання правової допомоги та порушено п. 4 та п. 5 Угоди №10102016/КС/1 від 10.10.2016 року. Доказів які б підтверджували зворотнє до суду відповідачем не надано.
Виходячи з наведеного, суд вважав доведеним факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за зазначеною угодою.
Разом з тим, враховуючи Рахунок від 26.04.2017 року, суд погодився з твердженням позивача, щодо вартості наданої правової (юридичної) допомоги, яка підлягає сплаті відповідачем на користь позивача, становить (65 559,00 - (6200+1200+250+9609)) = 48 300 доларів США, яка на дату звернення з цим позовом за офіційним курсом Національного Банку України становить 1 251 485 (один мільйон двісті п`ятдесят одна тисяча чотириста вісімдесят п`ять) гривень 51 коп. (48 300,00 х 25,910673 = 1 251 485,51 коп.)
Задовольняючи позов частково суд виходив з того, що, позивачем під час надання правової допомоги відповідачу понесено наступні витрати: послуги добровільного комплексного страхування подорожуючих за кордоном; інформаційно-консульські послуги; витрати на пальне; витрати на харчування; витрати на засоби зв`язку (мобільні телефони, їх комплектуючі) та система ведення переговорів у складних шумових обставинах; витрати на проживання; технічне обслуговування автомобіля; канцелярія, придбання сейфу; витрати на авіаквитки; послуги перекладача; витрати щодо залучення сторонніх адвокатів.
Водночас, витрати на харчування (Чек № б/н від 11.11.2016 на суму 2969,00 грн.; Чек № б/н від 01.11.2016 на суму 1000,00 грн.) не підлягають відшкодуванню відповідачем, оскільки позивачем не доведено їх взаємозв`язку з наданими послугами за Угодою №10102016/КС/1 від 10.10.2016 року.
Отже, розмір фактично понесених витрат, у зв`язку з виконанням Угоди №10102016/КС/1 про надання правової (юридичної) допомоги від 10.10.2016 року становить 1 460 219,27 - (2969,00 + 1000,00) = 1 456 250,27 (один мільйон чотириста п`ятдесят шість тисяч двісті п`ятдесят) гривень 27 копійок.
            Проте такий висновок суду не відповідає обставинам справи та вимогам закону виходячи з наступного. 
Статтею 11 ЦК України законодавець визначив підстави цивільних прав та обов`язків, до яких у п. 1 ч. 2 цієї статті відніс договори та інші правочини.
            При цьому, системний аналіз положень Глави 16 ЦК України «Правочини» дає підстави зробити висновок, що лише чинний договір є джерелом виникнення цивільних правовідносин.
Домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків є договором (ч.1 ст.626 ЦК України). Досягнення ж сторонами вказаної домовленості законодавець визначає як момент укладення договору, при цьому розкриваючи зміст домовленості, в ч.1 ст. 638 ЦК України акцентується на імперативній необхідності сторін в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
На відсутність правових наслідків у вигляді виниклих прав та обов`язків за неукладеним договором звертає увагу Пленум Верховного Суду України у Постанові від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними: зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо).
За своєю правовою природою укладена між сторонами даної справи Угода № 10102016/КС/1 про надання правової (юридичної) допомоги є договором надання послуг, предмет якого визначено ст.901 ЦК України. Так, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.903 ЦК України).
Отже, розмір оплати послуг за договором надання послуг є істотною умовою досягнення згоди сторін щодо якої обумовлює факт настання моменту укладення договору. Без досягнення вказаної домовленості відсутні підстави вважати сторони такими, що уклали саме договір надання послуг.
Як вбачається з тексту укладеної між сторонами угоди оплата за надані послуги здійснюється у відповідності до погоджених сторонами послуг у розмірі, визначеному згідно Додатка 1 (п.4 Угоди). Сторонами у даній справі не підписано Додатку 1. 
Посилання позивача на даний пункт 4 в оскаржуваному рішенні, як на підставу виникнення зобов`язання відповідача здійснити оплату наданих послуг, є необгрунтоване, оскільки цим пунктом встановлено лише варіативність здійснення оплати - фіксована сума, фіксована щомісячна оплата, погодинна оплата - що за своїм змістом передбачає необхідність вибору певної шляхом досягнення додаткової домовленості.
Отже даний пункт угоди не містить розмір оплати послуг за договором надання послуг, який є істотною умовою угоди.
Встановлено, що відповідач заперечує фактичне виконання угоди, оскільки ніяких доручень відповідно до угоди не надавав, розмір та порядок оплати не узгоджував, грошові кошти відповідно до угоди не передавав. Сама угода не містить в собі конкретного предмету надання послуг. 
Таким чином, встановивши, що розмір оплати послуг між сторонами угоди не визначено, суд безпідставно стягнув з відповідача грошові кошти, оскільки за відсутності істотної умови договору щодо розміру ціни, цей договір не є укладеним правочином (договором), тому у сторін не виникли щодо неї права та обов`язки.
Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.
Однак, оскаржуване рішення таким вимогам не відповідає в зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.
Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)", § 23).
     Керуючись ст.ст.7,367,369,374,376,381,382,389 ЦПК України, суд, - 

 

постановив:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 задовольнити.  
Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 05 листопада 2019 року скасувати.
Ухвалити по справі нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за надані адвокатом послуги.
 Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів.
Суддя-доповідач                                                        В.В. Гуль
         Судді                                                                           Л.П. Сушко
 
                                                                                   О.І. Сліпченко