ПОСТАНОВА
Іменем України

19 березня 2020 року 
Київ
справа №826/5002/18
адміністративне провадження №К/9901/50923/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Калашнікової О.В.,
суддів: Білак М.В., Єресько Л.О.,
розглянувши в письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу №826/5020/18 
за позовом Генеральної прокуратури України до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, 
за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2018 року (прийняту одноособово суддею Каракашьян С.К.), постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 03 травня 2018 року (прийняту у складі колегії суддів: судді-доповідача - Троян Н.М., суддів: Костюк Л.О., Твердохліб В.А.)

УСТАНОВИВ:
І. Рух справи 
1.          У березні 2018 року Генеральна прокуратура України (далі - позивач, Прокуратура) звернулась до суду з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач, Мін`юст), в якому просила визнати протиправними дії Міністерства юстиції України, які полягали у наданні доручення Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз на проведення рецензування висновків комісійних судово-економічних експертиз №644/16761680/17/45 від 31 січня 2017 року та №157/18101812/1745 від 31 січня 2017 року, складених експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
1.          Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2018 року відкрито провадження у справі №826/5002/18 за позовом Генеральної прокуратури України до Мін`юсту про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
2.          Відповідач, посилаючись на не встановлення судом першої інстанції при відкритті провадження у справі наявності публічно-правового спору, оскаржив до суду апеляційної інстанції зазначену ухвалу про відкриття провадження.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
3.          Відкриваючи провадження ухвалою від 29 березня 2018 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що подана позовна заява і додані до неї матеріали є достатніми для відкриття провадження у справі.

4.          Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 травня 2018 року ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2018 року про відкриття провадження у справі - залишено без змін.

5.          Суд апеляційної інстанції вказав, що питання наявності чи відсутності підстав для розгляду спору в порядку адміністративного судочинства, виходить за межі апеляційного перегляду, оскільки ухвала про відкриття провадження відповідно до пункту 5 частини першої статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) може бути перевірена тільки в частині дотримання правил підсудності, а не правил юрисдикції адміністративних судів, визначених у статті 19 КАС України.

6.          Також суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність порушень норм процесуального права судом першої інстанції, а тому підстави для скасування та закриття провадження у справі відсутні.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВУ (ЗАПЕРЕЧЕНЬ)
7.          Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Мін`юст звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просило скасувати оскаржувані судові рішення, прийняти нове рішення про закриття провадження у справі.

8.          На думку відповідача, суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права. Представник Мін`юсту зазначив, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для відкриття провадження у справі, оскільки Генеральна прокуратура України не наділена повноваженнями щодо звернення до суду з позовом стосовно визнання протиправними дій Мін`юсту про надання доручення науково-дослідному інституту судових експертиз на проведення рецензування висновків. У свою чергу, суд апеляційної інстанції підтримав необґрунтовані висновки суду першої інстанції щодо належності цього спору до публічно-правового .
9.          Прокуратурою подано до Верховного Суду відзив на вказану касаційну скаргу, в якому позивач просив скаргу Мін`юста залишити без задоволення.

V. ДЖЕРЕЛА ПРАВА 
10.          Статтею 1 КАС України визначено, що Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

11.          Відповідно до частини першої статті 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

12.          Частиною другою статті 293 КАС України (в редакції на момент подання апеляційної скарги відповідача) передбачено, що ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

13.          Відповідно до пункту 5 частини першої статті 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

VI. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
14.          08 лютого 2020 року набув чинності Закон України від 15 січня 2020 року N 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон N 460-IX).

15.          Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону N 460-IX, касаційний розгляд справи буде здійснюватися в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

16.          Частинами першою-третьою статті 341 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

17.          У цій справі спір виник у зв`язку із відкриттям провадження у справі за позовом суб`єкта владних повноважень - Генеральної прокуратури до іншого суб`єкта владних повноважень - Міністерства юстиції України. На думку відповідача, цей спір не повинен розглядатись за правилами адміністративного судочинства, тобто при відкритті провадження було порушено предметну юрисдикцію.

18.          КАС України, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, передбачав можливість оскарження в апеляційному порядку окремо від рішення суду ухвали про відкриття провадження у справі, яка прийнята із порушенням правил підсудності.

19.          Верховний Суд наголошує на безпідставності ототожнення понять «підсудність» та «юрисдикція». Поняття «підсудність» розкривається законодавцем у параграфі 3 глави 2 розділу 1 КАС України та визначається лише як територіальна юрисдикція, питання якої врегульовано статтями 25-30 КАС України. Щодо розмежування спорів стосовно предмету та інстанційності, законодавець визначив це поняттям «юрисдикція».

20.          Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі № 640/17245/19, в постановах Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 804/3561/18, від 26 червня 2019 року у справі №826/13505/18.

21.          Натомість, апеляційна скарга у справі, що розглядається, подана у зв`язку із порушенням, на думку відповідача, судом першої інстанції правил предметної юрисдикції адміністративних судів, тобто підвідомчості спору.

22.          Отже, суд апеляційної інстанції, відкривши провадження щодо перегляду ухвали, яка не може бути оскаржена окремо від рішення суду, порушив норми процесуального права, а саме частину другу статті 293 КАС України.

23.          З матеріалів справи також вбачається, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2018 року закрито провадження у справі №826/5002/18, оскільки Прокуратурою не обґрунтовано та не доведено належними і допустимими доказами наявність порушень відповідачем законних інтересів держави або інтересів конкретного громадянина.

24.          Частиною першою статті 353 КАС України визначено, що підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
25.          Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

26.          Таким чином, хоча судом апеляційної інстанції і були допущені порушення норм процесуального права, але вони не призвели до постановлення незаконного рішення: не було скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2018 року про відкриття провадження у зв`язку із порушенням правил предметної юрисдикції, а в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 03 травня 2018 року суд дійшов правомірного висновку, що ухвала про відкриття провадження може бути переглянута лише в частині порушення правил підсудності, а не юрисдикції. Окрім того, в подальшому суд першої інстанції закрив провадження у цій справі, чим, фактично, задовольнив вимоги Мін`юсту, викладені ним в касаційній скарзі.

СУДОВІ ВИТРАТИ
27.          З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

2. Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 03 травня 2018 року- залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

____________
____________
____________
О. В. Калашнікова
М.В. Білак
Л.О. Єресько 
Судді Верховного Суду