Ухвала
20 березня 2020року
м. Київ
справа № 173/2038/16-к
провадження № 51- 1201ск20
Верховний Суд  колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                         ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали касаційної скарги потерпілої ОСОБА_4 на вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 2 вересня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року щодо засудженого ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області                          від 2 вересня 2019 року ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено                            за ст. 118КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, за ч. 1 ст. 263 КК  до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточно   ОСОБА_5 покарання  у виді позбавлення волі  на строк 5 років.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року вказаний вирок у частині обвинувачення ОСОБА_5 за  ст. 118 КК скасовано. Звільнено  ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ст. 118 КК на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК у зв`язку з закінченням строків давності і кримінальне провадження закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.
Іншою ухвалою цього суду від 23 грудня 2019 року вирок районного суду в частині засудження ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК змінено. Виключено з вироку рішення про застосування статті 70 КК та постановлено вважати останнього засудженим за  ч. 1 ст. 263 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк                       3 роки. 
Як убачається зі змісту касаційної скарги потерпілої ОСОБА_4 , суть доводів останньої зводиться до її незгоди з рішенням апеляційного суду про звільнення  ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ст. 118 КК. Разом із цим у прохальній частині касаційної скарги потерпіла ставить вимогу перед судом касаційної інстанції про зміну ухвали апеляційного суду, якою зазначений вирок  змінено та призначено ОСОБА_5 покарання за ч. 1                    ст. 263 КК  у виді позбавлення волі на строк 3 роки, з підстав невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через м`якість, з чого не зрозуміло про перегляд якого саме                з цих судових рішень у касаційному порядку вона просить.  
Крім того, прохальна частина касаційної скарги потерпілої про призначення Судом ОСОБА_5 більш суворого покарання не узгоджується                                            з положеннями ст. 437 КПК.
Таким чином, зміст касаційної скарги  ОСОБА_4 не відповідає вимогам ст. 427 КПК. Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, ст. 441 КПК, Верховний Суд 
постановив:
Касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 2 вересня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року щодо засудженого ОСОБА_5  залишити без руху  і надати їй строк для усунення вказаних недоліків упродовж семи днів з дня отримання копії даної ухвали.
Роз`яснити останній, що у разі неусунення недоліків в установлений строк скарга буде їй повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                  ОСОБА_3