ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/4056/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: В.А. Гайдаш

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  02 червня 2020 року                                                                                            м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:                      
головуючого судді                                                  Безименної Н.В.
суддів                                                                      Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області  про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И Л А:
Позивач звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, в якому просила: 
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача у формі висновку від 15.08.2019 про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги позивачу, у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до вимог Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4 та Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію";
- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про виплату одноразової грошової допомоги позивачу, у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до вимог Порядку та умов виплати одноразового грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4;
- зобов`язати відповідача за наслідками повторного розгляду заяви позивача призначити, нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу позивачу, у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до вимог Порядку та умов виплати одноразового грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Вимоги апеляційної скарги мотивовані тим, що службою державного нагляду за охороною праці достовірність акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини травмування поліцейського не підтверджено, а рішення суду першої інстанції є фактичним втручанням в дискрецію суб`єкта владних повноважень, що виходить за межі завдань адміністративного судочинства.
Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що зв`язок інвалідності позивача із отриманою травмою в період проходження служби при виконанні службових обов`язків встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, а саме постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі №823/2393/18.
В силу положень п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, враховуючи що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного провадження, справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справу було розглянуто в порядку спрощеного провадження та враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантину на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач проходила службу в органах внутрішніх справ України в період з 20.11.2000 по 06.11.2015 та у Національній поліції в період з 07.11.2015 по 22.12.2017, що підтверджується довідкою Головного управління Національної поліції України в Черкаській області від 20.02.2018 №441/12/18/02-2018 (а.с.14)
Відповідно до акту №3 про нещасний випадок (поранення) за участю ОСОБА_1 , затвердженого 14.09.2003 начальником Золотоніського МРВ УМВС України в Черкаській області, 11.09.2003 о 24 год. 00 хв. в м. Золотоноша на перехресті вул. Шевченка та вул. Богуна  при проведенні оперативного відпрацювання, рухаючись на службовому автомобілі сталася ДТП, під час якої позивач отримала ушкодження у вигляді шийно-краніальної травми, струсу головного мозку; згідно з висновком, що міститься у вказаному акті,  нещасний випадок  стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку і громадської безпеки, боротьбі зі злочинністю (а.с.29). 
Згідно з висновком за матеріалами службового розслідування по факту отримання тілесних ушкоджень під час дорожньо-транспортної пригоди майором міліції ОСОБА_2 - старшим оперуповноваженим ВКР та старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 - оперуповноваженим ВКР від 15.09.2003 тілесні ушкодження у вигляді шийно-краніальної травми, струсу головного мозку отримані позивачем під час проходження служби та при виконанні службових обов`язків (а.с.30).  
Відповідно до акту розслідування нещасного випадку (аварії) №13 від 27.05.2016 форми Н-5, 11.09.2003, близько 24 години, службовий автомобіль Золотоніського МРВ УМВС України в Черкаській області ВАЗ-2016 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням оперуповноваженого відділення карного розшуку вказаного підрозділу лейтенанта міліції ОСОБА_3 рухався по вул. Шевченка, повертаючись до місця дислокації після проведення оперативно-профілактичного відпрацювання, пов`язаного з проведенням операції "Зброя-Вибухівка", про що свідчить відповідне розпорядження начальника Золотоніського МРВ УМВС від 10.09.2003 №74. В автомобілі знаходились співробітники відділення карного розшуку старший оперуповноважений ВКР майор міліції ОСОБА_2 та оперуповноважений ВКР старший лейтенант міліції ОСОБА_1 На перехресті вулиць Шевченка - Івана Богуна в м. Золотоноша  водій легкового автомобіля "Фольксваген-Гольф" д.н.з НОМЕР_2 ОСОБА_4 , рухаючись у попутному напрямку, порушуючи вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху  України (перебував за кермом у стані алкогольного сп`яніння), порушив п.13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив зіткнення зі службовим автомобілем Золотоніського МРВ УМВС ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , в результаті чого оперуповноважений ВКР лейтенант міліції ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості (а.с.32). 
Комісія дійшла висновку (пункт 6.1 акта про нещасний випадок №13 від 27.05.2016 форми Н-5), що нещасний випадок, який трапився з позивачем, підпадає під дію п. 3.11 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346, тому комісія визнає, що нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, у боротьбі зі злочинністю, а саме внаслідок безпосереднього впливу правопорушника у зв`язку з невиконанням ним Правил дорожнього руху, що знаходиться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. На такий випадок складається акт по формі Н-1.
Згідно з актом про нещасний випадок (поранення) від 27.07.2016 форми Н-1*, 11.09.2003 о 24 год. 00 хв. на перехресті вулиць Шевченка-Івана Богуна в м. Золотоноша Черкаської області  з позивачем стався нещасний випадок в період проходження служби при виконанні обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, у боротьбі зі злочинністю (а.с.35).
19 грудня 2017 року медичною (військово-лікарською) комісією Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» складено свідоцтво про хворобу №429, відповідно до якого травма позивача, ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків (акт Н-1* від 27.05.2016 №14); захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням служби в поліції; непридатна до служби в поліції (а.с.15).
Наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 22.12.2017 №365 о/с підполковника поліції ОСОБА_1 - начальника сектору кадрового забезпечення Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції, 22 грудня 2017 року звільнено зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу) (а.с.16).
15 лютого 2018 року позивачу встановлено 2 групу інвалідності; причина інвалідності: травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серія 12 ААА №877260 (а.с.17).
Позивач звернулась до відповідача із заявою від 23 лютого 2018 року про виплату  одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків (а.с.38). 
25 травня 2018 року начальником ГУНП в Черкаській області затверджено висновок, яким відповідно до п. 2 розділу 4 наказу МВС України від 11.01.2016 №4 "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського" позивач не набула права на отримання одноразової грошової допомоги (а.с.38 зворот).
Листом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 25.05.2018 №29/Ч-82 ГУНП в Черкаській області повідомлено позивача про відсутність підстав для призначення одноразової грошової допомоги в результаті визначення інвалідності, з огляду на те, що нещасний випадок, який стався з ОСОБА_1 11.09.2003, не підпадає під кваліфікацію такого, що стався у період проходження служби при виконанні службових обов`язків, достовірність акта розслідування нещасного випадку та акта про причини і обставини травмування не підтверджені (а.с.39).
Зазначене рішення відповідача було оскаржене в судовому порядку та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі №823/2393/18 скасовано рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15.08.2018 та позов ОСОБА_1 частково задоволено.
На виконання вказаного рішення суду апеляційної інстанції відповідачем складено висновок, який затверджений начальником ГУНП в Черкаській області Лютим В.В. 15.08.2019, про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, оскільки під час перевірки службою з державного нагляду за охороною праці УЛМТЗ ГУНП в Черкаській області встановлено, що розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем 11.09.2003 проведено з порушенням вимог Порядку №1346, тому достовірність актів за формою Н-5* від 27.05.2016 №13 та Н-1* від 27.05.2016 №14 службою з державного нагляду за охороною праці не підтверджено (а.с.57).
Вважаючи вказаний висновок протиправним, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що інвалідність позивачки безпосередньо пов`язана з травмою, отриманою під час виконання нею службових обов`язків, що в свою чергу підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серія 12 ААА №877260 від 15.12.2017 та є беззаперечною підставою на право позивача отримати одноразову грошову допомогу.
За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить наступних висновків.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію», який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.2 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4 затверджено Порядок та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до пп.1 п. 5 розділу І якого значення термінів, що визначають випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського під час виконання службових обов`язків (пункти 1, 3, 5 частини першої статті 97 Закону) - випадок, пов`язаний з виконанням поліцейським службових обов`язків, спрямованих на реалізацію повноважень та основних завдань поліції, у тому числі під час участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.
Пунктом 1 розділу II вказаного Порядку встановлено, що днем виникнення права на отримання ОГД є, зокрема, у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.
Згідно з п.п. 1-4 розділу III цього Порядку формування пакета документів для призначення та виплати ОГД у поліції здійснюється підрозділами фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції, фінансовими підрозділами головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві (далі - фінансові підрозділи) у взаємодії з підрозділами кадрового забезпечення, службами державного нагляду за охороною праці (далі - СДНОП) цих органів та фахівцями військово-лікарської комісії (далі - ВЖ).
Посадові особи поліції у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання ОГД відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги.
Заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського. У разі коли такий орган ліквідовано, заява подається до органу за місцем зберігання особової справи.
Відповідно до п.5 розділу III Порядку №4 для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).
До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: 1) довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 2) постанови відповідної ВЖ щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 3) акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; 4) сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; 5) документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).
Згідно з п. 7 розділу III Порядку №4 при прийманні матеріалів особа, що приймає документи зобов`язана перевірити оформлення заяви та поданих до неї документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та іншим документам, що засвідчують особу.
Підрозділи, служби, інші фахівці, зазначені у пункті 1 розділу III, що беруть участь у формуванні пакета документів для призначення та виплати ОГД, у разі необхідності, для перевірки даних або достовірності інформації, наданих особою, мають право, в установленому порядку звертатися за місцем отримання відповідних документів.
Згідно з п. 1 розділу IV Порядку №4 фінансові підрозділи в місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 6 розділу III, готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2).
Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський. Висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє: 2) у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України і керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій.
Відповідно до п. 3 розділу IV Порядку №4 рішення про призначення виплати ОГД приймається керівником органу поліції або навчального закладу у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови.
Статтею 101 Закону України "Про національну поліцію" встановлено виключні підстави, коли призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткові втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком: а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.
Як вбачається з матеріалів справи підставою для складання висновку про відсутність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги базується виключно на не підтвердженні достовірності актів за формою Н-5* від 27.05.2016 №13 та Н-1* від 27.05.2016 №14 службою з державного нагляду за охороною праці.
Колегія суддів звертає увагу, що вказана обставина вже досліджувалась судом під час розгляду справи №823/2393/18 за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП України в Черкаській області та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції України в Черкаській області у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, відповідно до вимог Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4 та зобов`язано Головне управління Національної поліції України в Черкаській області  розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до вимог Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4 та Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про національну поліцію" (а.с. 40). 
В мотивувальній частині вказаного рішення встановлено, що інвалідність позивачки пов`язана з виконанням нею службових обов`язків, що в свою чергу підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серія 12 ААА №877260 від 15.02.2018. Зазначена довідка є належним підтвердженням отримання інвалідності під час проходження служби, у зв`язку з чим доводи відповідача про те, що акти про нещасний випадок за формою Н-1 № 14 від 27.05.2016 та Н-5 від 27.05.2016 не підтверджують той факт, що інвалідність настала внаслідок виконання службових обов`язків, є помилковими. Зважаючи на те, що позивачем при зверненні до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги були подані всі передбачені Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, документи та враховуючи підтвердження зв`язку інвалідності з виконанням службових обов`язків, у відповідача були відсутні правові підстави для відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі, встановленому п. 3 ч. 1    ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію".
Судом апеляційної інстанції встановлено, що за наслідками перегляду вказаної постанови в касаційному порядку, постановою Верховного Суду від 21 травня 2020 року Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області залишено без задоволення, а постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі №823/2393/18 - без змін.
Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, судовим рішенням, що набрало законної сили встановлено, що позивач набула право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, яка пов`язана з виконанням нею службових обов`язків, а також помилковість доводів відповідача про неналежність актів про нещасний випадок за формою Н-1 № 14 від 27.05.2016 та Н-5 від 27.05.2016, а тому зазначені обставини не підлягають доказуванню в розумінні ч.4 ст.78 КАС України.
Стосовно наявності у відповідача дискреційних повноважень в частині прийняття рішення за наслідком розгляду заяви про виплату одноразової грошової допомоги, колегія суддів зазначає,  що адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. 
Під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
В той же час, адміністративний суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити конкретні дії лише за умови, якщо відмова відповідного органу визнана судом протиправною, а іншого варіанту поведінки у суб`єкта владних повноважень за законом не існує.
У постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 809/1231/16 викладено висновок, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. У разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади. 
Наведений висновок, в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України, має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Беручи до уваги, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено право позивача на отримання одноразової грошової допомоги та відповідачем не наведено жодних інших підстав, які б надавали йому право на прийняття рішення про відмову у її виплаті, враховуючи, що відповідач ігнорує висновки, викладені в судових рішеннях, що набрали законної сили в рамках справи №823/2393/18, безпідставно порушує права позивача на одержання відповідної одноразової грошової допомоги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з метою остаточного вирішення спору, повного та ефективного захисту прав та інтересів позивача, необхідно задовольнити позов шляхом скасування висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги та зобов`язання відповідача призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.
Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області - залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Текст постанови виготовлено 02 червня 2020 року.

Головуючий суддя                                                                                Н.В.Безименна

Судді                                                                                                    Л.В.Бєлова

                                                                                                    А.Ю.Кучма