ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 р.	Справа № 520/11562/18	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,
Суддів: Бенедик А.П. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.
представника апелянта Зекової С.П.
представника апелянта Соболєва М.В.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.11.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 29.11.19 року по справі № 520/11562/18
          за позовом      Товариства з обмеженою відповідальністю "Пента Стіл"  
          до      Головного управління ДФС у Харківській області              
          про скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Пента Стіл", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому, з уточнивши позовні вимоги (Т.8 а.с. 191 - 193), просив суд скасувати в повному обсязі податкові повідомлення - рішення № 00003561401, № 00003571401, № 00003581401 від 11.09.2018 року, №00002281401, №00002301401, №00002311401, №00002321401, №00005521410 від 05.06.2018 року, прийняті Головним управлінням ДФС у Харківській області.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення були прийняті Головним управлінням ДФС у Харківській області з порушенням норм чинного в Україні законодавства, на підставі висновків, які не відповідають фактичним обставинам, внаслідок чого зазначені податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.11.2019 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Пента Стіл" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено частково.
Скасовано податкове повідомлення - рішення №00002281401 від 05.06.2018 року в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 7693658 (сім мільйонів шістсот дев`яносто три тисячі шістсот п`ятсот вісім) грн. 00 коп.
Скасовано податкове повідомлення - рішення №00002301401 від 05.06.2018 року в частині зменшення суми від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 239415 (двісті тридцять дев`ять тисяч чотириста п`ятнадцять) грн. 00 коп.
Скасовано податкове повідомлення - рішення №00003561401 від 11.09.2018 року на суму 4050682 (чотири мільйона п`ятдесят тисяч шістсот вісімдесят дві) грн. 93 коп., з яких: 3240546 (три мільйони двісті сорок тисяч п`ятсот сорок шість) грн. 17 коп. - основний платіж, 810136 (вісімсот десять тисяч сто тридцять шість) грн. 76 коп. - штрафні (фінансові) санкції.
Скасовано податкове повідомлення - рішення №00003571401 від 11.09.2018 року на суму 6136525 (шість мільйонів сто тридцять шість тисяч п`ятсот двадцять п`ять) грн. 00 коп., з яких: 4909220 (чотири мільйони дев`ятсот дев`ять тисяч двісті двадцять) грн. 00 коп. - основний платіж, 1227305 (один мільйон двісті двадцять сім тисяч триста п`ять) грн. 00 коп. - штрафні (фінансові) санкції.
Скасовані податкові повідомлення - рішення №00002321401 від 05.06.2018 року, №00003581401 від 11.09.2018 року.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Головне управління ДПС у Харківській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги представник Головного управління ДПС у Харківській області посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так, в апеляційній скарзі представник апелянта зазначає, що відповідно до наданих до перевірки документів встановлено, що ТОВ "Пента Стіл" не здійснювало перерахування за отримані ТМЦ, станом на 30.04.2017р., 31.12,2017р. за даним бухгалтерського рахунку 63.1.9 обліковується кредиторська заборгованість, на користь ТОВ «БІК Трейд» у розмірі 2021749,15 грн.
В той же час, відповідно до даних баз даних ДФС України встановлено наступний ланцюг постачання пального «Бензин автомобільний А-95-Євро5-Е5» у квітні 2017р., придбання якого оформлено від ТОВ «БІК Трейд». В ході проведення документальної перевірки встановлено взаємовідносини ТОВ «ПЕНТА СТІЛ» з ТОВ «ФІЛОМЕЛЬ» щодо продажу нафтопродуктів.
В той же час, відповідно до даних баз даних ДФС України встановлено наступний ланцюг постачання пального у січні-та березні 2017р., придбання якого оформлено від ТОВ «Філомедь».
Крім того, в ході проведення документальної перевірки встановлені взаємовідносини ТОВ «ПЕНТА СТІЛ» з ТОВ «ВИРТУМ» щодо продажу нафтопродуктів. В той же час, відповідно до даних баз даних ДФС України встановлено наступний ланцюг постачання пального у січні та квітні 2017р., придбання якого оформлено івід ТОВ «Виртум». В той же час, відповідно до наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень суду м. Києва за справою №757/44117/17-к від 31.07.2017.; ухвала Печерського районного суду м.Києва за справою №757/43897/17-к від 31.07.2017.
Таким чином, на думку представника апелянта, на підставі вищезазначеного не підтверджено здійснення господарських операцій між ТОВ «Пента Стіл» та вищенаведеними контрагентами порушено зазначеними контрагентами порядок складання бухгалтерських документів: (дефектність відповідних первинних документів) та фінансової звітності, що призвело до заниження доходів ТОВ «Пента Стіл» від безоплатного отримання вказаних товарно- матеріальних цінностей, чим порущено п.44.1 ст.44, цп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового Кодексу України.
Враховуючи вищенаведене, представник апелянта вважає, що в порушення п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового Кодексу України ТОВ «Пента Стіл» завищено податковий кредит з податку на додану вартість.
В судовому засіданні апеляційної інстанції представники апелянта підтримали апеляційну скаргу, просили задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.
Представник позивача, не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Головним управлінням ДФС у Харківській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Пента Стіл" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 04.06.2015р. по 31.12.2017р., валютного - за період з 04.06.2015р. по 31.12.2017р., єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 04.06.2015р. по 31.12.2017р.
Висновками акту документальної планової виїзної перевірки №1360/20-40-14-01-08/39817880 від 12.04.2018 року встановлено порушення:
1. п.44.1 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податку на прибуток у загальній сумі 16 131 582 грн., в тому числі за 2017 рік - 16 131 582 грн., та заниження податку на прибуток до сплати всього у сумі 6 755 737 грн., в тому числі за 2016 рік - 3 037 590 грн., 2017 рік - 3 718 147 грн.;
2. п.198.1, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено ПДВ до сплати всього на суму 8 844 289 грн., у тому числі за січень 2017 - 598 795 грн., лютий 2017 - 478 023 грн., квітень 2017 - 4 236 919 грн., травень 2017 - 1 967 095 грн., червень 2017 - 1 319 416 грн., липень 2017 - 58 390 грн., серпень 2017 - 26 757 грн., вересень 2017 - 1 153 грн., жовтень 2017 - 126 грн., листопад 2017 - 157 440 грн., грудень 2017 - 175 грн., та завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 1 657 374 грн., в тому числі за грудень 2017 року на суму 1 657 374 грн.;
3. п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VІ із змінами та доповненнями, несвоєчасно зареєстровані податкові накладні на суму ПДВ 1 325 199,29 грн.; не виписані та незареєстровані податкові накладні за 2017 рік на суму ПДВ 3 730 967 грн.;
4. вимог п.2.6 Положення № 637, а саме: неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування готівки у касі у сумі 9 941,76 грн. (Т.1 а.с. 36 - 174).
Також матеріали справи містять копії сформованих податковим органом додатків до акту перевірки №1360/20-40-14-01-08/39817880 від 12.04.2018 року (довідка про загальну інформацію щодо платника податків ТОВ "Пента Стіл" та його діяльність за період з 04.06.2015 року по 31.12.2017 року (додаток 2 до акту перевірки), реєстр суб`єктів господарювання, з якими ТОВ "Пента Стіл" перебував в господарських відносинах, реєстр кореспонденції рахунків бухгалтерського обліку та показників фінансового результату до оподаткування в податковій звітності ТОВ "Пента Стіл", дані щодо задекларованих платником податків податкових зобов`язань, податкового кредиту, сум ПДВ, ін.) (Т.1 а.с. 174 - 216).
Не погодившись із висновками акту документальної планової виїзної перевірки №1360/20-40-14-01-08/39817880 від 12.04.2018 року, 21 травня 2018 року ТОВ "Пента Стіл" подало до Головного управління ДФС у Харківській області заперечення до акту перевірки (Вих. № 137), в яких просив відмінити акту перевірки (Т.1 а.с. 217 - 227).
За результатами розгляду заперечень позивача від 21 травня 2018 року та наданих ним додаткових пояснень, листом Головного управління ДФС у Харківській області "Про розгляд заперечення" від 31.05.2018 року №22366/10/20-40-14-01-17 повідомлено, що висновки оскаржуваного акта №1360/20-40-14-01-08/39817880 від 12.04.2018 року вважати наступними:
1. порушення п.44.1 ст.44. пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.1.34 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податку на прибуток у загальній сумі 16 131 582 грн., в тому числі за 2017 рік - 16 131 582 грн., та заниження податку на прибуток до сплати всього у сумі 6 562 354 грн., в тому числі за 2016 рік - 2 923 135 грн., 2017 рік - 3 639 219 грн.;
2. порушення п. 198.1, п. З 98.3. п. 198.5. п. 198.6 ст. 198 п.201.1 ст.201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено ПДВ до сплати всього на суму 8 844 289 грн., у тому числі за січень 2017 - 598 795 грн., лютий 2017 - 478 023 грн., квітень 2017 - 4 236 919 грн., травень 2017 - 1 967 095 грн., червень 2017 - 1 319 416 грн., липень 2017 - 58 390 грн., серпень 2017 - 26 757 грн., вересень 2017 - 1 153 грн., жовтень 2017 - 126 грн., листопад 2017 - 157 440 грн., грудень 2017 - 175 грн., та завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 1 657 374 гри., в тому числі за грудень 2017 року на суму 1 657 374 грн.;
3. порушення п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, несвоєчасно зареєстровані податкові накладні на суму ПДВ 1 325 199,29 грн.; не виписані та незареєстровані податкові накладні за 2017 рік на суму ПДВ 3 730 967 грн.;
4. порушення вимог п.2.6 Положення № 637, а саме: неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування готівки у касі у сумі 9 941,76 грн. (Т.1 а.с. 228 - 250, Т.2 а.с. 1 - 11).
На підставі висновків акту документальної планової виїзної перевірки №1360/20-40-14-01-08/39817880 від 12.04.2018 року та враховуючи результати розгляду заперечень підприємства на вказаний акт перевірки, відповідачем 22.01.2018 р. винесені наступні податкові повідомлення-рішення, а саме:
- № 00002271401 форми "Р" від 05.06.2018 року про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у загальному розмірі 8 202 940,50 грн., з яких: 6 562 354,00 грн. - за основним платежем, 1 640 588,50 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (Т.2 а.с. 13);
- № 00002281401 форми "П" від 05.06.2018 року про зменшення розміру від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 16 131 582,00 грн. (Т.2 а.с. 14);
- № 00002291401 форми "Р" від 05.06.2018 року про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 11 055 361,25 грн., з яких: 8 844 289,00 грн. - за основним платежем, 2 211 072,25 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (Т.2 а.с. 16);
- № 00002301401 форми "В-4" від 05.06.2018 року про зменшення розміру від`ємного значення з ПДВ на 1 657 374,00 грн. (Т.2 а.с. 17 - 18);
- № 00002311401 форми "Н" від 05.06.2018 року, яким за затримку реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 1 325 199,29 грн. застосовано штраф в розмірі 10% - 132 371,99 грн., а також за затримку реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 1 479,37 грн. застосовано штраф у розмірі 30% - 443,81 грн. згідно п.120-1.1 ст.120-1 ПК України. Всього застосовано штрафу на загальну суму 132 815,80 грн. (Т.2 а.с. 20 - 21);
- № 00002321401 форми "ПН" від 05.06.2018 року, яким у зв`язку зі встановленням відсутності складення та / або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 ПК України податкових накладних / розрахунків коригування на суму ПДВ 3 730 967,00 грн. застосовано штраф у розмірі 50% - 1 865 483,50 грн. згідно п.120-1.2 ст.120-1 ПК України (Т.2 а.с. 29 - 30);
- № 00005521410 форми "С" від 05.06.2018 року, яким застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у розмірі 49 708,80 грн. (Т.2 а.с. 32). Згідно розрахунку штрафних санкцій до ППР № 00005521410, штраф у розмірі 49 708,80 грн. застосовано у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми у касах готівки (Т.2 а.с. 33).
Відповідно до п.56.1 ст. 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями - рішеннями № 00002271401, № 00002281401, № 00002291401, № 00002301401, № 00002311401, № 00002321401, № 00005521410 від 05.06.2018 року, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку шляхом подачі 09.07.2018 року (Вих. № 44) скарги до ДФС України (копія - до ГУ ДФС у Харківській області), в якій просив скасувати вказані податкові повідомлення - рішення (Т.2 а.с. 35 - 53).
Згідно положень п.55.1 ст. 55 ПК України, податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.
Так, рішенням ДФС України від 31.08.2018 року № 28249/6/99-99-11-01-01-25 "Про результати розгляду скарги" частково задоволено скаргу підприємства та скасовано податкові повідомлення - рішення ГУ ДФС у Харківській області від 05.06.2018 року № 00002291401, № 00002301401 в частині визначення податку на додану вартість за рахунок збільшення податкових зобов`язань по операціях з ТОВ "Адріатика Лтд", ТОВ "Бік Трейд", ТОВ "Універсал компані Україна", ТОВ "Філомель" і у відповідній частині штрафні санкції; податкові повідомлення - рішення ГУ ДФС у Харківській області від 05.06.2018 року № 00002271401, № 00002281401 в частині визначення податку на прибуток за рахунок включення витрат по придбанню програмного забезпечення від ТОВ "Міддлвер Європа" і у відповідній частині штрафні санкції, а в іншій частині зазначені податкові повідомлення - рішення та податкові повідомлення - рішення ГУ ДФС у Харківській області від 05.06.2018 року № 00002311401, № 00002321401, № 00005521410 залишено без змін (Т2. а.с. 54 - 72).
За наслідками процедури адміністративного оскарження зазначених вище податкових повідомлень - рішень Головним управлінням ДФС у Харківській області у відношенні позивача прийнято наступні податкові повідомлення - рішення:
- №00003561401 від 11.09.2018 року форми "Р" про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 8 058 751,25 грн., з яких: 6 447 001,00 грн. - основний платіж, 1 611 750,25 грн. - штрафна (фінансова) санкція (Т.2 а.с. 75);
- №00003571401 від 11.09.2018 року форми "Р" про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 6 437 407,50 грн., з яких: 5 149 926,00 грн. - основний платіж, 1 287 481,50 грн. - штрафна (фінансова) санкція (Т.2 а.с. 76);
- №00003581401 від 11.09.2018 року форми "Н", яким за відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого абз.2 п.120-1.2 ст. 120-1 ПК України, податкових накладних / розрахунків коригування на суму ПДВ 3 730 967,00 грн., застосовано штраф у розмірі 50% - 1 865 483,50 грн. (Т.2 а.с. 78 - 79).
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень №00002281401 від 05.06.2018 року, №00002301401 від 05.06.2018 року, №00003561401 від 11.09.2018 року на суму 4050682 грн. 93 коп., з яких: 3240546 грн. 17 коп. - основний платіж, 810136 грн. 76 коп. - штрафні (фінансові) санкції; №00003571401 від 11.09.2018 року на суму 6136525 грн. 00 коп., з яких: 4909220 грн. 00 коп. - основний платіж, 1227305 грн. 00 коп. - штрафні (фінансові) санкції; №00002321401 від 05.06.2018 суб`єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.
Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового Кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 Податкового Кодексу України).
Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.
В пункті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.
Податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 Податкового кодексу України).
Згідно з пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.
Вимоги до оформлення податкової накладної передбачено пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), згідно з яким платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; вид цивільно-правового договору.
Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Із системного аналізу вказаних вище правових норм, можливо дійти до висновку, що для отримання права на формування податкового кредиту із сум ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг) платник повинен мати податкові накладні, первинні бухгалтерські документи, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначені для використання у власній господарській діяльності.
Відповідно до п.120-1.2 ст. 120-1 ПК України, відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні - рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.
Згідно з п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
Отже, для кваліфікації господарської операції як об`єкту оподаткування ПДВ контролюючому органу належить виявити не лише існування ознак проведення цієї операцій в дійсності (тобто з`ясувати фізичні умови операції, досягнуті між сторонами домовленості тощо), але й також однозначно ідентифікувати набувача товару як реально існуючого суб`єкта права за національним законодавством України та встановити справжню (дійсну) договірну вартість товару.
Крім того, колегія суддів зазначає, що вимоги щодо документального забезпечення записів у бухгалтерському обліку визначені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99 р. № 996-Х1У та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів від 24.05.95р. №88 (зареєстровано в Мін`юсті України 05.06.95р. №168/704).
За змістом частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Тобто, відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підтвердженням здійснення господарської операції є належним чином оформлені первинні документи, що містять дані про зміст господарських операцій.
У відповідності до п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Мінфіну України від 24.05.95р. №88, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.
Згідно з п. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.
Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів для цілей ведення податкового обліку лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
З огляду на вищезазначені норми, колегія суддів зазначає, що право на формування податкового кредиту з ПДВ безпосередньо пов`язане з господарською діяльністю платника податку.
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
З матеріалів справи вбачається, що з приводу правомірності оскаржуваних податкових повідомлень - рішень Головного управління ДФС у Харківській області № 00002321401 форми "ПН" від 05.06.2018 року, яким у зв`язку зі встановленням відсутності складення та / або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 ПК України податкових накладних / розрахунків коригування на суму ПДВ 3 730 967,00 грн. застосовано штраф у розмірі 50% - 1 865 483,50 грн. згідно п.120-1.2 ст.120-1 ПК України (Т.2 а.с. 29 - 30), а також №00003581401 від 11.09.2018 року форми "Н", яким за відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого абз.2 п.120-1.2 ст. 120-1 ПК України, податкових накладних / розрахунків коригування на суму ПДВ 3 730 967,00 грн. після отримання ППР № 00002321401 від 05.06.2018, застосовано штраф у розмірі 50% - 1 865 483,50 грн. (Т.2 а.с. 78 - 79), слід зазначити наступне.
В акті перевірки податковим органом зроблено висновок, що первинні бухгалтерські документи контрагентів ТОВ "Пента Стіл" - ТОВ "Адріатика Лтд", ТОВ "Бік Трейд", ТОВ "Універсал компані Україна" та ТОВ "Філомель", не опосередковуються реальним виконанням операції, яка становить їх предмет. Відповідно до даних бухгалтерського обліку встановлено, що ТМЦ (пальне) на балансі підприємств не обліковується, що свідчить про його використання не у господарській діяльності підприємств, що призвело до фактичного здійснення ТОВ "Пента Стіл" безпідставного документального оформлення нереальних господарських операцій (продажу) товарів по вказаним взаємовідносинам, податкові накладні за перевіряємий період, які були зареєстровані підприємством в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також включені до складу зобов`язань з ПДВ у відповідному податковому періоді, були виписані по правочинам, які мають ознаки нереальності, що призвело до порушення ст. 198 ПК України та заниження податкових зобов`язань зі сплати ПДВ.
Також, при проведенні перевірки податковий орган дійшов висновку, що в порушення п.201.1 ст. 201 ПК України ТОВ "Пента Стіл" не виписало та не зареєструвало відповідні податкові накладні, а саме: за 2017 рік на суму ПДВ 1 663 289,00 грн., на суму ПДВ 333 333,00 грн., на суму ПДВ 776 189,00 грн., на суму ПДВ 921 552,00 грн. (арк. акту перевірки 86, 90, 95, 99) (Т.1 а.с. 121, 125, 130, 134).
Контролюючим органом було накладено штраф у розмірі 50% - 1 865 483,50 грн. згідно податкового повідомлення - рішення № 00002321401 від 05.06.2018 року, передбаченого п.120-1.2 ст.120-1 ПК України, фактично за те, що позивач за фактом проданого товару своїм контрагентам не виписав та не зареєстрував в ЄРПН відповідні податкові накладні. Відповідач вказав, що товар було продано позивачем іншим особам. Проте, яким саме особам, коли на які суми відповідач не зазначив.
Заперечуючи факт здійснення операцій позивачем і зазначеними вище контрагентами, представник відповідача стверджував про факт здійснення реалізації позивачем відповідного товару (паливно - мастильних матеріалів), проте не своїм контрагентам, а іншим невстановленим третім особам. При цьому, жодного доказу останнього твердження податковим органом під час перевірки не зазначено та до суду не надано.
Крім того, рішенням ДФС України від 31.08.2018 року № 28249/6/99-99-11-01-01-25 "Про результати розгляду скарги" частково задоволено скаргу підприємства та скасовано податкові повідомлення - рішення ГУ ДФС у Харківській області від 05.06.2018 року № 00002291401, № 00002301401 в частині визначення податку на додану вартість за рахунок збільшення податкових зобов`язань по операціях з ТОВ "Адріатика Лтд", ТОВ "Бік Трейд", ТОВ "Універсал компані Україна", ТОВ "Філомель" і у відповідній частині штрафні санкції; податкові повідомлення - рішення ГУ ДФС у Харківській області від 05.06.2018 року № 00002271401, № 00002281401 в частині визначення податку на прибуток за рахунок включення витрат по придбанню програмного забезпечення від ТОВ "Міддлвер Європа" і у відповідній частині штрафні санкції, а в іншій частині зазначені податкові повідомлення - рішення та податкові повідомлення - рішення ГУ ДФС у Харківській області від 05.06.2018 року № 00002311401, № 00002321401, № 00005521410 залишено без змін (Т2. а.с. 54 - 72).
У вказаному рішенні ДФС України також зазначено, що акт перевірки не відображає фактичних обставин справи та не містять чіткого обґрунтування і доказів порушення ТОВ "Пента Стіл" податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "Адріатика Лтд", ТОВ "Бік Трейд", ТОВ "Універсал компані Україна", ТОВ "Філомель", оскільки акт перевірки не містить доказів відсутності взаємозв`язку між укладеними з позивачем договорами та використанням товарів (палива) у господарській діяльності підприємств, а також здійснення вказаними підприємства операцій без ділової мети та обліку таких операцій безвідносно до їх реального економічного змісту.
Отже, враховуючи, що ДФС України дійшов висновку про безпідставність висновків акту перевірки стосовно порушення п.198.5 ст. 198 ПК України внаслідок заниження ПДВ за операціями, які визнані нереальними, в результаті чого збільшено податкові зобов`язання з ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ "Адріатика Лтд", ТОВ "Бік Трейд", ТОВ "Універсал компані Україна", ТОВ "Філомель", скасував податкові повідомлення - рішення від 05.06.2018 року № 00002291401, № 00002301401 в частині визначення ПДВ за рахунок збільшення податкових зобов`язань по операціях з вказаними підприємствами, колегія суддів доходить висновку про протиправність податкового повідомлення - рішення ГУ ДФС у Харківській області № 00002321401 від 05.06.2018 року, отже дане рішення підлягає скасуванню в судовому порядку.
Відповідно до положень абз.2 п.120-1.2 ст. 120-1 ПК України, відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.
В письмових поясненнях від 11.10.2019 року (Вх. № 01-26/63552/19), від 21.10.2019 року (Вх. № 01-26/65516/19) представник відповідача зазначив, що у зв`язку з відсутністю реєстрації в ЄРПН податкових накладних за днем отримання ТОВ «Пента Стіл» рішення ДФС України про результатами розгляду скарги, Головне управління ДФС у Харківській області прийнято податкове повідомлення - рішення від 11.09.2018 року №00003581401 про визначення грошового зобов`язання з податку на додану вартість (штрафні санкції згідно з абз.2 п. 120-1.2 ст. 120-1 Податкового кодексу України у зв`язку з відсутністю реєстрації податкових накладних після отримання ППР № 00002321401 від 05.06.2018 року) на суму 1 865 483,50 грн.
Колегія суддів вважає, оскільки податкове повідомлення - рішення від 11.09.2018 року №00003581401 пов`язано та прийнято на підставі податкового повідомлення - рішення № 00002321401 форми "ПН" від 05.06.2018 року, яке визнано протиправним, тому зазначене рішення також підлягає скасуванню.
Також, в акті перевірки податковим органом також зроблено висновок про завищення ТОВ «Пента Стіл» у перевіряємому періоді суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податку на прибуток, що призвело до заниження податку на прибуток, а також завищення підприємством від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, що призвело до заниження податку на додану вартість за перевіряємий період, у зв`язку з чим податковим органом збільшено ТОВ «Пента Стіл» за перевіряємий період суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств, з податку на додану вартість, а також застосовано штрафні санкції за порушення норм ПК України.
Так, згідно детальних розрахунків до оскаржуваних податкових повідомленнях - рішеннях, наданих до суду податковим органом (Т.8 а.с. 189 - 190, Т.9 а.с. 66 - 68), податковим повідомленням - рішенням № 00002281401 форми "П" від 05.06.2018 року зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на загальну суму 16 131 582,00 грн., з якої: 8 437 925,00 грн. - у зв`язку із заниженням доходів за рахунок невключення до складу доходів суми кредиторської заборгованості на користь підприємства - банкрута ТОВ «Аяк - систем», 5 708 509,00 грн. - у зв`язку із заниженням доходів за рахунок невключення до складу доходів вартості ПММ, отримання якого оформлено як придбання від ТОВ «Виртум», 1 985 149,00 грн. - у зв`язку із заниженням доходів за рахунок невключення до складу доходів вартості ПММ, отримання якого оформлено як придбання від ТОВ «Паленто Лтд» (Т.2 а.с. 14, Т.9 а.с. 66).
Податковим повідомленням - рішенням № 00002301401 форми "В-4" від 05.06.2018 року зменшено розмір від`ємного значення з ПДВ на 1 657 374,00 грн., з яких: 3    070,00 грн. - у зв`язку із завищенням податкового кредиту по господарським операціям з придбання послуги оренди по АЗС №40 у ТОВ «Юбк Плюс», 239   415,00 грн. - у зв`язку із завищенням податкового кредиту по господарським операціям з придбання ПММ у ТОВ «Паленто Лтд», 8    568,00 грн. - у зв`язку із заниженням податкових зобов`язань за рахунок ненарахування зобов`язань по витратах, придбаних з ПДВ, які не використовувались у господарській діяльності підприємства (списано самостійно підприємством по рахунку 949), 1 406 321,00 грн. - у зв`язку із заниженням податкового кредиту на суму ПДВ за кредиторською заборгованістю на користь підприємства - банкрута ТОВ «Аяк - систем», яка є безнадійною (Т.2 а.с. 17 - 18, Т.9 а.с. 67).
Податковим повідомленням - рішенням №00003561401 від 11.09.2018 року форми "Р" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 8 058 751,25 грн. (6 447 001,00 грн. - основний платіж, 1 611 750,25 грн. - штрафна (фінансова) санкція), з яких: 189    843,75 грн. (151 875,00 грн. - основний податок за ставкою 18%, 37 968,75 - штрафна санкція) у зв`язку із завищенням витрат по господарським з придбання консультаційних послуг з ТОВ «Аванта-С» на суму 843 750,00 грн.; 59    238,78 грн. (47 391,00 грн. - основний податок за ставкою 18%, 11 847,78 грн. - штрафна санкція) у зв`язку із завищенням витрат по господарським з придбання послуг оренди на АЗС №40 у ТОВ «ЮБК Плюс» на суму 263    284,00 грн.; 1 419 857,57 грн. (1 135 886,00 грн. - основний податок за ставкою 18%, 283    971,57 грн. - штрафна санкція) у зв`язку із заниженням доходів за рахунок невключення до складу доходів вартості ПММ, отримання якого оформлено як придбання від ТОВ «Форвард ОПТ» 6    310,478,04 грн.; 116 450,76 грн. (93 160,61 грн. - основний податок за ставкою 18%, 23    290,15 грн. - штрафна санкція) у зв`язку із заниженням доходів за рахунок невключення до складу доходів вартості ПММ, отримання якого оформлено як придбання від ТОВ «Нью Євро Трейд» 517  558,93 грн.; 379 077,59 грн. (303 262,00 грн. - основний податок за ставкою 18%, 75 815,59 грн. - штрафна санкція) у зв`язку із заниженням доходів за рахунок невключення до складу доходів вартості ПММ, отримання якого оформлено як придбання від ТОВ «Бік Трейд» 1 684 790,96 грн.; 2 108 425,70 грн. (1 686 740,56 грн. - основний податок за ставкою 18%, 421 685,14 грн. - штрафна санкція) у зв`язку із заниженням доходів за рахунок невключення до складу доходів вартості ПММ, отримання якого оформлено як придбання від ТОВ «Філомель» 9    370    780,90 грн.; 26 871,31 грн. (21 497,00 грн. - основний податок за ставкою 18%, 5  374,31 грн. - штрафна санкція) у зв`язку із заниженням доходів за рахунок невключення до складу доходів вартості ПММ, отримання якого оформлено як придбання від ТОВ «Виртум» 119 429,00 грн.; 3    758    984,96 грн. (3 007 188,00 грн. - основний податок за ставкою 18%, 751 796,96 грн. - штрафна санкція) у зв`язку із заниженням доходів на вартість безоплатно отриманих ПММ (Т.2 а.с. 75, Т.9 а.с. 189).
Податковим повідомленням - рішенням №00003571401 від 11.09.2018 року форми "Р" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 6 437 407,50 грн. (5 149 926,00 грн. - основний платіж, 1 287 481,50 грн. - штрафна (фінансова) санкція), з яких: 210 937,50 грн. (168 750,00 грн. - основний податок за ставкою 20%, 42 187,50 грн. - штрафна санкція) у зв`язку із завищенням податкового кредиту по господарським з придбання консультаційних послуг з ТОВ «Аванта-С»; 54 900,00 грн. (43    920,00 грн. - основний податок за ставкою 20%, 42 187,50 грн. - штрафна санкція) у зв`язку із завищенням податкового кредиту по господарським з придбання послуг оренди на АЗС №40 у ТОВ «ЮБК Плюс»; 1 577 620,00 грн. (1 262 096,00 грн. - основний податок за ставкою 20%, 315 524,00 грн. - штрафна санкція) у зв`язку із завищенням податкового кредиту по господарським операціям з придбання ПММ у ТОВ «Форвард ОПТ»; 129 390,00 грн. (103 512,00 грн. - основний податок за ставкою 20%, 25 878,00 грн. - штрафна санкція) у зв`язку із завищенням податкового кредиту по господарським операціям з придбання ПММ у ТОВ «Нью Євро Трейд»; 421 197,50 грн. (336 958,00 грн. - основний податок за ставкою 20%, 84 239,50 грн. - штрафна санкція) у зв`язку із завищенням податкового кредиту по господарським операціям з придбання ПММ у ТОВ «Бік Трейд»; 2 342 695,00 грн. (1 874 156,00 грн. - основний податок за ставкою 20%, 468 539,00 грн. - штрафна санкція) у зв`язку із завищенням податкового кредиту по господарським операціям з придбання ПММ у ТОВ «Філомель»; 1  456 985,00 грн. (1 165 588,00 грн. - основний податок за ставкою 20%, 291 397,00 грн. - штрафна санкція) у зв`язку із завищенням податкового кредиту по господарським операціям з придбання ПММ у ТОВ «Виртум»; 197    018,75 грн. (157    615,00 грн. - основний податок за ставкою 20%, 39    403,75 грн. - штрафна санкція) у зв`язку із завищенням податкового кредиту по господарським операціям з придбання ПММ у ТОВ «Паленто Лтд»; 11 618,75 грн. (9 295,00 грн. - основний податок за ставкою 20%, 2 323,75 грн. - штрафна санкція) у зв`язку із завищенням податкового кредиту по господарським операціям з придбання палива за паливними картками у ТОВ «Пром Гарант Плюс»; 35 045,00 грн. (28 036,00 грн. - основний податок за ставкою 20%, 7 009 грн. - штрафна санкція) у зв`язку із заниженням податкових зобов`язань за рахунок ненарахування зобов`язань по витратах, придбаних з ПДВ, які не використовувались у господарській діяльності підприємства (списано самостійно підприємством по рахунку 949) (Т.2 а.с. 76, Т.9 а.с. 190).
Згідно довідки про загальну інформацію щодо платника податків ТОВ "Пента Стіл" та його діяльність за період з 04.06.2015 року по 31.12.2017 року (додаток 2 до акту перевірки №1360/20-40-14-01-08/39817880 від 12.04.2018 року), у перевіряємому періоді ТОВ "Пента Стіл" здійснювало діяльність з торгівлі твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, тютюновими виробами, ТМЦ для транспортних засобів. Підприємство здійснювало діяльність з роздрібної торгівлі тютюновими виробами на підставі отриманих ліцензій (Т.1 а.с. 174 - 181).
Щодо доводів апеляційної скарги відповідача про господарські взаємовідносин ТОВ «Пента Стіл» з контрагентами ТОВ «Форвардопт», ТОВ «Нью Євро Трейд», ТОВ «Бік Трейд», ТОВ «Філомель», ТОВ «Виртум», ТОВ «Паленто Лтд» та ТОВ «Пром Гарант Плюс», колегія суддів зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «ПЕНТА СТІЛ» (Покупець) та ТОВ «ФОРВАРДОПТ» (Продавець) укладено договір поставки нафтопродуктів №ФО-О024 від 01.05.2017 року, за яким Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити нафтопродукти , в подальшому Товар, згідно умов договору.
Також матеріали справи містять додаткову угоду до договору № ФО-0024 від 01.05.2017 року, податкову накладну, акт приймання - передачі нафтопродуктів до договору поставки (Т.3 а.с. 67 - 70).
Відповідно до даних баз даних ДФС України встановлено наступний ланцюг постачання пального «Бензин автомобільний А-92-Євро5-Е5» у травні 2017р., придбання якого оформлено від ТОВ «ФОРВАРДОПТ»: ТОВ «Універсал компані Україна» - ТОВ «Мелоні» - ТОВ "ФОРВАРДОПТ" - ТОВ «Пента Стіл». Крім того, відповідно до даних баз даних ДФС України (АІС «Податковий блок») по підприємству ТОВ «Універсал компані Україна» (пн 40783169) наявна інформація що зазначене підприємство має наступну ознаку «Зареєстровано (перереєстровано) та впроваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників». Відповідно до листа ДПІ у м. Краматорську ТУ ДФС у Донецькій області від 17.11.2017р. №8571/7/05-15-21-03-013 встановлено, що підприємство зареєстровано на підставну особу та здійснює «фіктивну» фінансово-господарську діяльність та додано пояснення гр. ОСОБА_1 , відповідно до яких останній пояснює про непричетність до діяльності ТОВ «Універсал компані Україна» (40783169) (арк. акту перевірки 62 - 63).
Між ТОВ «ПЕНТА СТІЛ» (Покупець) та ТОВ «НЬЮ ЄВРО ТРЕЙД» (Продавець) укладено договір поставки нафтопродуктів №НТ-0015 від 27.01.2017 року, за яким Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити нафтопродукти, в подальшому Товар, згідно умов договору.
Разом з договором до суду надано додаткову угоду до договору №НТ-0015 від 27.01.2017 року, податкову накладну, акт приймання - передачі нафтопродуктів до договору поставки (Т.3 а.с. 28 - 29).
В акті перевірки зазначено, що відповідно до даних баз даних ДФС України встановлено наступний ланцюг постачання пального у січні 2017р., придбання якого оформлено від ТОВ «НЬЮ ЄВРО ТРЕЙД» «Бензин автомобільний А-92-Євро4-Е5» код УКТЗЕД 2710124195: ТОВ «НЬЮ ЄВРО ТРЕЙД» - ТОВ «Мелоні» - ТОВ «НЬЮ ЄВРО ТРЕЙД» - ТОВ «ПЕНТА СТІЛ» - «Бензин автомобільний А-92-Євро4-Е5» код УКТЗЕД 2710124513: ТОВ «НЬЮ ЄВРО ТРЕЙД» - ТОВ «Енсіс» - ТОВ «НЬЮ ЄВРО ТРЕЙД» - ТОВ «ПЕНТА СТІЛ» (арк. акту перевірки 30).
Між ТОВ «Пента Стіл» (Покупець) та ТОВ «БІК Трейд» (Постачальник) було укладено договір поставки нафтопродуктів №БІК-0024 від 01.04.2017р., за яким Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити нафтопродукти, в подальшому Товар, згідно умов Договору.
Разом з договором до суду надано додаткову угоду до договору №БІК-0024 від 01.04.2017 року, податкову накладну, акт приймання - передачі нафтопродуктів до договору поставки (Т.3 а.с. 48 - 50).
В акті перевірки зазначено, що відповідно до даних баз даних ДФС України встановлено наступний ланцюг постачання пального «Бензин автомобільний А-95-Євро5-Е5» (УКТЗЕД 2710124512) у квітні 2017р., придбання якого оформлено від ТОВ «БІК Трейд»: ТОВ «Мелоні» - ТОВ «Нью Євро Трейд» - ТОВ «Еліт Супер» - ТОВ «БІК Трейд» - ТОВ «Пента Стіл» (арк. акту перевірки 31 - 32).
Між ТОВ «ПЕНТА СТІЛ» (Покупець) та ТОВ «ФІЛОМЕЛЬ» (податковий номер 39785828, Продавець) було укладено договори поставки нафтопродуктів №ФІ-0018 від 17.01.2017 року та №ФІ-0038 від 01.03.2017 року, за яким Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити нафтопродукти, в подальшому Товар, згідно умов договору.
Разом з договорами до суду надано додаткові угоди до договорів, податкові накладні, акти приймання - передачі нафтопродуктів до договору поставки (Т.3 а.с. 52 - 59).
В акті перевірки встановлено, що відповідно до даних баз даних ДФС України встановлено наступний ланцюг постачання пального у січні та березні 2017р., придбання якого оформлено від ТОВ «Філомель»: Паливо дизельне ДП-Арк-Євро5-В0 Код УКТ ЗЕД 2710194300 січень 2017р.: ТОВ «Філомель» - ТОВ «Мелоні» - ТОВ «Філомель» - ТОВ «Пента Стіл»; Бензин автомобільний А-92-Євро4-Е5 Код УКТЗЕД 2710124195 березень 2017р.: ТОВ «Філомель» - ТОВ «Галстер Груп», ТОВ «Актив Стиль» - ТОВ «Філомель» - ТОВ «Пента Стіл» (арк. акту перевірки 32 - 34).
Між ТОВ «ПЕНТА СТІЛ» (Покупець) та ТОВ «ВИРТУМ» (Продавець) укладено договори поставки нафтопродуктів №ВМ-0018 від 01.01.2017 року №ВМ-079 від 11.04.2017 року, за якими Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити нафтопродукти, в подальшому Товар, згідно умов договору.
Разом з договорами до суду надано додаткові угоди до договорів, податкові накладні, акти приймання - передачі нафтопродуктів до договору поставки (Т.3 а.с. 79 - 82).
В акті перевірки встановлено, що відповідно до даних баз даних ДФС України встановлено наступний ланцюг постачання пального у січні та квітні 2017р., придбання якого оформлено від ТОВ «Виртум»: Бензин автомобільний А-95-Євро4-Е5 Код УКТЗЕД 2710124513 січень 2017р.: ТОВ «Виртум» - ТОВ «Мелоні» - ТОВ «Виртум» - ТОВ «Пента Стіл» (арк. акту перевірки 35 - 44).
Судом першої інстанції встановлено, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень стосовно контрагентів ТОВ «Виртум», ТОВ «Філомель», ТОВ «Бік Трейд», ТОВ «Нью Євро Трейд» ТОВ «Форвардопт» міститься наступна інформація:
- ухвала Печерського районного суду м. Києва за справою № 757/5460/18-к від 02.02.2018 року: «…Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №42017000000002137 від 01.07.2017 за фактами вчинення за попередньою змовою групою осіб фіктивного підприємництва, тобто створення та придбання суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, а також, вчинення фінансових операцій з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, у великому розмірі, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209 КК України»;
- ухвала Печерського районного суду м. Києва за справою №757/44117/17-к від 31.07.2017 року: «...Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42017000000002137 від 01.07.2017 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209 КК України;
- ухвала Печерського районного суду м. Києва за справою №757/43897/17-к від 31.07.2017 року: «...Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42017000000002137 від 01.07.2017 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 2 :т. 209 КК України.
Так, між ТОВ «Пента Стіл» (Покупець) та ТОВ «Паленто Лтд» (Постачальник) було укладено договір поставки нафтопродуктів №ПЛ-0009 від 01.07.2017р., за яким Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити нафтопродукти, в подальшому Товар, згідно умов Поговору.
Разом з договорами до суду надано додаткову угоду до договору №ПЛ-0009 від 01.07.2017р., податкову накладну, акт приймання - передачі нафтопродуктів до договору поставки.
Так, в акті перевірки зазначено, що відповідно до наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації встановлено:
- ухвала Шевченківського районного суду м. Києва за справою №761/7514/18 провадження №1-кс/761/5193/2018 від 02.03.2018 року: «...слідчим управлінням фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 32018100110000013 від 02.02.2018 року за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що невстановлені слідством особи у період 2017 року, діючи умисно, здійснили фіктивне підприємництво, вчинене повторно, шляхом створення (придбання) ряду суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб), серед яких: ТОВ «Паленто ЛТД» (код за ЄДРГІОУ 41067130) та ТОВ «Фенстер груп» (код ЄДРПОУ 40672333), з метою прикриття незаконної діяльності та надання податкової вигоди третім особам;
- ухвала Шевченківського районного суду м. Києва за справою №761/8554/18 провадження №1-кс/761/5878/2018 від 15.03.2018р..: «...СУ ФР ОВПП ДФС проводиться : судове розслідування у кримінальному провадженні №32018100110000013 від 02.02.2018 року за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205 КК України.
Так, згідно акту перевірки, в ході проведення документальної перевірки встановлено взаємовідносини ТОВ «Пента Стіл» з ТОВ «Пром Гарант Плюс» (податковий номер 39726851) щодо постачання ТМЦ. В той же час, в ході проведення документальної ТОВ «Пента Стіл» та співставленні даних податкових накладних встановлено, що в Єдиному реєстрі податкових накладних контрагентом-постачальником ТОВ «Пром Гарант Плюс» зареєстровано податкові накладні.
Відповідно до даних баз даних органів ДФС України встановлено, що ТОВ «Пром Гарант Плюс» не надано податкову декларацію з ПДВ за січень 2017 року. Таким чином, ТОВ «Пром Гарант Плюс» не здійснювалось відповідне декларування податкових зобов`язань, тобто податкові накладні підприємством ТОВ «Пром Гарант Плюс» виписано в порушення п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України (арк. акту перевірки 103 - 104, Т.1 а.с. 138 - 139).
Колегія суддів зазначає, що позивач та його контрагенти на час здійснення господарських операцій були зареєстровані як юридичні особи, були платниками податку на додану вартість.
Отже, судом першої інстанції вірно встановлено обставини здійснення господарських операцій, формування витрат для цілей визначення податкового кредиту з податку на додану вартість, підтверджено здійснення руху активів у процесі здійснення господарської операції, установлена спеціальна податкова правосуб`єктність учасників господарської операції та зв`язок між фактом придбання товарів, понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.
Відповідач не надав належних доказів того, що на момент проведення операцій з позивачем підприємства-контрагенти були фіктивними, вчиняли порушення в сфері оподаткування, документували безтоварні операції з метою формування фіктивного податкового кредиту для інших суб`єктів господарювання.
Водночас, реальність виконання вказаних вище господарських зобов`язань, безпосередньо пов`язаних з основною статутною діяльністю позивача, підтверджуються наявними в матеріалах справи первинними документами.
Колегія суддів зазначає, що контролюючим органом жодним чином не були доведені його твердження відносно не реальності здійснених господарських операцій, хоча це передбачено п. 56.4. ст. 56 ПК України.
Згідно ст. 61 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Так, контрагенти позивача під час здійснення господарських операцій та складення первинних документів були зареєстрованими суб`єктами підприємницької діяльності та платниками податків, а їхня правосуб`єктність на укладення вищевказаних договорів не була обмежена діючим законодавством чи судовими рішеннями.
Чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А тому, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.
Під час перевірки податковий орган не встановив обставин, які б свідчили про умисел позивача або його контрагентів на укладення правочинів без наміру створити наслідки, які передбачені ним. Цих доказів не надано і під час судового розгляду справи, що свідчить про необґрунтованість висновків відповідача про фіктивний характер проведених господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
Отже, між позивачем та його контрагентами дійсності були виконані вищевказані господарські операції, дії останніх спрямовані на реальне настання правових наслідків, а не вчинялися лише в цілях заниження об`єкта оподаткування, несплати податків.
Тобто, внаслідок проведення таких операцій платник податків мав намір одержати економічний ефект у результаті підприємницької або іншої економічної діяльності, і не прагнув отримати вигоду виключно чи переважно за рахунок неправильного формування податкового кредиту та валових витрат, відшкодування з державного бюджету ПДВ тощо.
Також колегія суддів звертає увагу на висновки Верховного Суду, щодо порушення кримінальних проваджень, стосовно контрагентів позивача. Так, постанова Верховного Суду від 04 вересня 2018 року (справа №826/18952/14) адміністративне провадження №К/9901/8100/18) містить правовий висновок про те, що сам факт наявності вироку, ухваленого на підставі угоди у кримінальному провадженні, або ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених судовими рішеннями, які набрали законної сили.
В постанові Верховного Суду від 29.03.2018р. (провадження К/9901/6497/18, справа №826/3498/15) зазначено, що: "жодних фактів, які б свідчили про здійснення цим підприємством нереальної господарської діяльності, зокрема за правовідносинами із Товариством, цим вироком не встановлено. За змістом частини четвертої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства (в редакції, чинній на час розгляду справи у суді касаційної інстанції) вирок суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою. З огляду на преюдиціальність, як властивість судового рішення, вирок суду має обов`язкове значення для адміністративного суду лише в частині встановлених фактичних обставин, а не правової оцінки чи судових висновків.   З урахуванням наведеного, а також того, що дана обставина не досліджувалась у судах попередніх інстанцій з огляду на дату винесення відповідного вироку, посилання на такий вирок як на обставину, що має значення при винесенні судового рішення суду касаційної інстанції у цій справі, є необґрунтованим".
У постанові Верховного Суду від 31 липня 2018 року (справа №808/1507/16, адміністративне провадження №К/9901/25309/18) зазначено, що : "сам факт наявності вироків, особливо тих, які ухвалені на підставі угод у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених у вироках, які набрали законної сили".
До матеріалів справи не надано вирок у кримінальній справі, що має безпосереднє значення для надання висновку щодо діяльності господарюючих суб`єктів, зокрема позивача.
Окрім того, під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.
Крім того, позивачем під час перевірки та впродовж розгляду справи надані всі первинні документи, які відповідають вимогам статей 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV, відображають реальність господарських операцій з його контрагентом та є підставою для формування податкового обліку відповідно до пунктів 198.3, 198.6 статті 198 ПК України.
Згідно діючого законодавства України ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Виходячи з наведеного, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків. Такий висновок цілковито узгоджується з положенням       ст. 61 Конституції України, згідно якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Частиною 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до положень статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" рішення є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції.
Неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини (надалі також - ЄСПЛ). Так, в пункті 71 рішення у справі "Булвес" АД проти Болгарії" ЄСПЛ дійшов такого висновку: "... Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності".
Вищенаведений висновок ЄСПЛ повторно підтвердив у рішенні по справі "Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії". У пункті 23 даного рішення ЄСПЛ наголошує, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов`язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало б.
Європейський Суд з прав людини в пункті 38 рішення від 09 січня 2007 року у справі "Інтерсплав проти України" зазначив: коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.
При цьому, слід наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумними сумнівом".
Наведені ДФС аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарської операції між позивачем та контрагентами, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.
Лише доведення податковим органом та встановлення судом в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальника чи сприяння ухиленню постачальником товару від виконання податкових зобов`язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит. При цьому такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а можуть ґрунтуватися лише на належних та допустимих доказах.
Наявні у справі матеріали не містять жодних доказів наявності між позивачем та контрагентами позивача взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в Державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом не виявлено.
Враховуючи встановлені обставини справи, а також умови укладених договорів, колегія суддів дійшла висновку, що позивач надав відповідні належно оформлені первинні бухгалтерські документи на підтвердження взаємовідносин з ТОВ «Пента Стіл» з контрагентами ТОВ «Форвардопт», ТОВ «Нью Євро Трейд», ТОВ «Бік Трейд», ТОВ «Філомель», ТОВ «Виртум», ТОВ «Паленто Лтд» та ТОВ «Пром Гарант Плюс», які в сукупності з іншими доказами свідчать про факт вчинення господарських операцій з зазначеними контрагентами, зауваження до первинних документів з боку контролюючого органу ні в акті перевірки, ні в додаткових поясненнях не містяться, в судовому засіданні таких не зазначено, судом не встановлено, отже доводи контролюючого органу щодо непідтвердження господарських операцій за ланцюгом постачання не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.
Колегія суддів звертає увагу на те, що ч.1 ст.10 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожному гарантовано право на свободу вираження поглядів та одержання інформації.
Зокрема, у рішенні Європейського Суду у справі "Леандер проти Швеції" від 26 березня 1987 року, серія А, № 116, § 74) зазначено, що свобода отримувати інформацію, про яку йдеться в пункті 2 статті 10 Конвенції, стосується передусім доступу до загальних джерел інформації і її основним призначенням є заборонити державі встановлювати будь-якій особі обмеження одержувати інформацію, яку інші особи бажають або можуть бажати повідомити цій особі.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень №00002281401 від 05.06.2018 року, №00002301401 від 05.06.2018 року, №00003561401 від 11.09.2018 року на суму 4050682 грн. 93 коп., з яких: 3240546 грн. 17 коп. - основний платіж, 810136 грн. 76 коп. - штрафні (фінансові) санкції; №00003571401 від 11.09.2018 року на суму 6136525 грн. 00 коп., з яких: 4909220 грн. 00 коп. - основний платіж, 1227305 грн. 00 коп. - штрафні (фінансові) санкції; №00002321401 від 05.06.2018 року Головне управління ДФС у Харківській області діяло всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з`ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішень, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення, чим порушено законні інтереси платника податків.
Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано частково задовольнив адміністративний позов.
Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.11.2019 року по справі № 520/11562/18 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог Головного управління ДПС у Харківській області.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.11.2019 року по справі № 520/11562/18  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.О. Кононенко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	А.П. Бенедик    В.А. Калиновський   	
Повний текст постанови складено  18.03.2020 року