ПОСТАНОВА
Іменем України

11 червня 2020 року 
Київ
справа №808/334/17
адміністративне провадження №К/9901/37768/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А.,  суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області
на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 липня 2017 року (суддя Семененко М.О.)
та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року (судді: Іванов С.М. (головуючий), Панченко О.М., Чередниченко В.Є.) 
у справі № 808/334/17
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий будинок «КЕРАМІСТ»
до Запорізької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
В С Т А Н О В И В:
У січні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Видавничий будинок «КЕРАМІСТ» (далі - ТОВ «Видавничий будинок «КЕРАМІСТ») звернулося до суду з адміністративним позовом до Запорізької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (правонаступником якої є Головне управління ДПС у Запорізькій області; далі - Запорізька ОДПІ, контролюючий орган), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04 липня 2016 року № 0000581400.
Запорізький окружний адміністративний суд постановою від 10 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року, задовольнив адміністративний позов.
Судові рішення мотивовані тим, що порушення платником податків термінів подання звіту про контрольовані операції не охоплюється диспозицією пункту 120.3 статті 120 Податкового кодексу України, тому спірне податкове повідомлення-рішення прийнято контролюючим органом протиправно.
Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями, Запорізька ОДПІ звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову ТОВ «Видавничий будинок «КЕРАМІСТ» з огляду на правомірність прийняття спірного податкового повідомлення-рішення. 
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 08 грудня 2017 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою контролюючого органу.
У своїх запереченнях на касаційну скаргу позивач вважає рішення судів першої та апеляційної інстанцій законними та обґрунтованими, тому в задоволенні касаційної скарги просить відмовити.
14 березня 2018 року справу в порядку, передбаченому підпунктом 4 пункту 1    Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року; далі - КАС України) передано до Верховного Суду.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Суди попередніх інстанцій встановили, що 18 травня 2016 року ТОВ «Видавничий будинок «КЕРАМІСТ» подало до Державної фіскальної служби України звіт про контрольовані операції за 2015 рік № 9276804824, в якому визначено операції з ПБОЮЛ ОСОБА_1 (Туркменістан) та компанією Wallenberg SA Case Postale (Швейцарська Конфедерація) як контрольовані.
У період з 03 до 07 червня 2016 року посадовими особами Запорізької ОДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання терміну подання звіту про контрольовані операції за 2015 рік, за результатами якої складено акт від 14 червня 2016 року № 39/08-29-14-00/31122120.
Відповідно до висновків вказаного акта перевірки контролюючим органом встановлено порушення ТОВ «Видавничий будинок «КЕРАМІСТ» підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України в частині недотримання терміну подання звіту про контрольовані операції за 2015 рік.
04 липня 2016 року на підставі акта перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення № 0000581400, згідно з яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 365 400,00 грн відповідно до пункту 120.3 статті 120 Податкового кодексу України.
За результатами адміністративного оскарження зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін рішеннями Головного управління ДФС у Запорізькій області від 14 вересня 2016 року № 3040/10/08-01-10-01-13 та Державної фіскальної служби України від 14 грудня 2016 року № 27029/6/99-99-11-03-01-25.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з підпунктом 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для цілей нарахування податку на прибуток підприємств контрольованими є господарські операції, що впливають на об`єкт оподаткування платника податків, однією із сторін яких є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), що включена до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Операції з контрагентом, зареєстрованим у державі (на території), включеній до зазначеного переліку, визнаються контрольованими з дати включення держави (території) до такого переліку.
Затверджений Кабінетом Міністрів України перелік держав (територій) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, оприлюднює щороку в офіційних друкованих виданнях та на своєму офіційному веб-сайті із зазначенням ставок податку на прибуток підприємств (корпоративний податок). Інформація про зміну ставок оприлюднюється протягом трьох місяців з дати їх зміни.
Протягом 2015 року діяло декілька затверджених Кабінетом Міністрів України переліків держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні, до якого включено Швейцарська конфедерація та Туркменістан, а саме:
розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 1042-р «Про затвердження переліку держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні» (розпорядження втратило чинність згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14 травня 2015 року №449-р);
розпорядження Кабінету Міністрів України від 14 травня 2015 року № 449-р «Про затвердження переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України» (розпорядження втратило чинність згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 977-р);
розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 977-р «Про затвердження переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України».
За положеннями підпункту 39.2.1.7 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України господарські операції, передбачені підпунктами 39.2.1.1 - 39.2.1.3 і 39.2.1.5 підпункту 39.2.1 цього пункту, визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови:
річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік;
обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 5 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.
Підпунктом 39.4.1 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу встановлено, що для цілей податкового контролю за трансфертним ціноутворенням звітним періодом є календарний рік.
Відповідно до підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України платники податків, обсяг контрольованих операцій яких з одним контрагентом перевищує 5 мільйонів гривень (без урахування податку на додану вартість), зобов`язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, що настає за звітним, засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.
Форма звіту про контрольовані операції встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Згідно з пунктом 120.3 статті 120 Податкового кодексу України неподання платником податків звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або невключення до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу у розмірі 300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, - у разі неподання (несвоєчасного подання) звіту про контрольовані операції.
Як встановлено судами попередніх інстанцій, експортні операції позивача з нерезидентами: ПБОЮЛ ОСОБА_1 (Туркменістан) та компанією Wallenberg SA Case Postale (Швейцарська Конфедерація) є контрольованими операціями, оскільки відповідають всім критеріям, зокрема:
річний дохід платника податків - позивача від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку у декларації з податку на прибуток за 2015 рік перевищує 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків), а саме          138 845 000 грн;
обсяг експортних операцій платника податків - позивача з вказаним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 5 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік - 2015, а саме: за 2015 рік з ПБОЮЛ ОСОБА_1 ( Туркменістан ) складає 6 793 001,15 грн, з компанією Wallenberg SA Case Postale (Швейцарська Конфедерація) - 20 970 013,90 грн.
Туркменістан та Швейцарська Конфедерація у 2015 році входили до переліку держав (територій), в яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні.
Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок судів попередніх інстанцій, що операції позивача з вказаними контрагентами визнаються контрольованими у 2015 році, у зв`язку з чим позивач був зобов`язаний виконати вимоги підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України та подати до 1 травня 2016 року звіт за 2015 рік про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.
Разом із цим, обґрунтованим є також висновок судів, що за диспозицією пункту 120.3 статті 120 Податкового кодексу України склад податкового правопорушення полягає у неподанні платником податків звіту про контрольовані операції; неподанні документації з трансфертного ціноутворення; та невключення до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу.
Тобто порушення платником податків термінів подання звіту про контрольовані операції не охоплюється диспозицією зазначеної норми, а відтак підстави для накладення на позивача штрафу згідно з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням відсутні.
При цьому, Суд вважає за необхідне зазначити, що лише з 01 січня 2017 року Законом України від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» статтю 120 Податкового кодексу України доповнено пунктом 120.4, відповідно до якого несвоєчасне подання звіту про контрольовані операції визначено самостійним податковим правопорушенням.
Доводи Запорізької ОДПІ, викладені в касаційній скарзі, не спростовують правильність висновків, якими мотивовані судові рішення, та не дають підстав вважати висновки судів першої та апеляційної інстанцій помилковими, а застосування судами норм матеріального та процесуального права - неправильним.
Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
Керуючись статтями 343, 349, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд 
П О С Т А Н О В И В :
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення, постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 липня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                               І.А. Гончарова 

Судді                                                                                                                   І.Я. Олендер
  
            Р.Ф. Ханова