КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
03110  м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а,
                                                                                                                                                                                            
Справа № 760/2306/18                                                         Головуючий у 1 інстанції - Коробенко С.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1747/2020                                         Доповідач - Мараєва Н.Є.
 
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Мараєвої Н.Є.
      Суддів: Заришняк Г.М., Рубан С.М.
При секретарі: Гаврюшенко К.О.
розглянули у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду  в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_1 
на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року
в справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення та дії старшого державного виконавця Солом`янського районного Відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління у м. Києві Черкасова Євгена Володимировича, стягувач: ОСОБА_2 
Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-
 
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року в частині оскарження постанови від 21.09.2017 року про відкриття виконавчого провадження №54766557 та дії державного виконавця по її складанню залишено без розгляду.
Відмовлено у задоволенні скарги в частині оскарження постанови від 06.11.2017 року про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні №54766557 та дій державного виконавця по її складанню.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити вимоги в повному обсязі, посилаючись, на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми процесуального права.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 25 січня 2018 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 , в якій вона просила визнати дії старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управлінь юстиції у міста Києві Черкасова Євгена Володимировича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 21 вересня 2017 року в межах виконавчого провадження №54766557 на примусове виконання виконавчого листа №760/26730/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 978 590,04 грн. протиправними та скасувати цю постанову;
визнати дії старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Черкасова Євгена Володимировича щодо винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 06 листопада 2017 року в межах виконавчого провадження №54766557 на примусове виконання виконавчого листа №760/26730/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 978 590,04 грн., протиправними та скасувати цю постанову.
Посилалася на те, що на виконанні у Солом`янському районному відділі державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у місті Києві перебуває виконавчий лист, виданий 01.12.2014 року Солом`янським районним судом міста Києва у справі №760/26730/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 (стягувача) заборгованості в сумі 978 590,04 грн., виконавче провадження №54766557.
21 вересня 2017 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 06 листопада 2017 року ним винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до якої було накладено арешт на майно боржника, яку було отримано 16 січня 2018 року.
Зазначала, що державний виконавець безпідставно виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання минув. Зокрема,  ОСОБА_1 , посилається на те, що судове рішення, на підставі якого було видано виконавчий лист №760/26730/13- ц, набрало законної сили 28 листопада 2014 року, тобто кінцевою датоюпред`явлення його до виконання було встановлено 28 листопада 2015 року.
Оскільки виконавчий лист перебував на виконанні у виконавчій службі та був повернутий стягувачу 08 квітня 2015 року, то строк його пред`явлення до виконання перервався та був продовжений до 08 квітня 2016 року. 
Також зазначала, що її права як боржника у виконавчому провадженні не були забезпечені шляхом її участі або участі її представника під час проведення опису майна; акт складено по суті одноособово, без достатньої перевірки належності майна боржнику, з грубим порушенням процедури його складення, а також порядку та правил передачі майна на зберігання; щопри складанні постанови про опис й арешт майна (кощтів) боржника, як стверджує  ОСОБА_1 , в опис було включено лише перелік майна, без зазначення їх характеристик, а саме ваги, метража, розміру, форми, виду, кольору, товарного знаку, проби, виробничої марки, дати випуску, ступеню зносу тощо, як це передбачено законодавством України.
Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 17.11.2014 року у справі №760/26730/13-ц було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 706000 грн. заборгованості, 136161,27 грн. процентів, 96722,00 грн. інфляційних витрат, 36151,07 річних та 3555,70 грн. судового збору.
Зазначене рішення набрало чинності 28 листопада 2014 року.
01 грудня 2014 року Солом`янським районним судом м. Києва на підставі зазначеного судового рішення був виданий виконавчий лист, який був дійсний для пред`явлення до виконання протягом року (згідно з Законом України «Про виконавче провадження» в редакції станом на день ухвалення рішення).
Встановлено, що зазначений виконавчий лист перебував на виконанні у ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві і постановою від 08.04.2015 року у виконавчому провадженні №45671024 був повернутий стягувачу на підставі п. 2,9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».
Виконавчий лист підлягав повторному пред`явленню до виконання до 08.04.2016 року.
Повторно виконавчий лист від 01.12.2014 року був пред`явлений до виконання лише у вересні 2017 року, і постановою старшого державного виконавця Солом`янського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Черкасовим Є.В. від 21 вересня 2017 року було відкрите провадження №54766557.
Суд першої інстанції також зазначав, що враховуючи відсутність судового рішення про поновлення стягувачу строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, постанова державного виконавця від 21.09.2017 року про відкриття виконавчого провадження суперечить вимогам закону.
Статтею 449 ЦПК України  визначено, що скаргу на дії чи рішення державного виконавця може бути подано до суду протягом 10 днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.
З наявної у справі копії матеріалів виконавчого провадження №54766557 вбачається, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження була направлена на адресу ОСОБА_1 21.09.2017 року, а 11 жовтня 2017 року вона особисто ознайомилася з матеріалами провадження. (а.с. 52), а з даною скаргою звернулася до суду лише 25 січня 2018 року, що свідчить про пропуск нею встановленого законом десятиденного строку на оскарження дій державного виконавця, пов`язаних із відкриттям виконавчого провадження.
Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Оскільки, скаржницею не заявлено клопотання про поновлення їй процесуального строку на оскарження постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, то суд першої інстанції обгрунтовано вважав, що скарга в цій частині підлягає залишенню без розгляду.
Судом першої інстанції  також встановлено, що 06 листопада 2017 року державним виконавцем була винесена постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника. (а.с. 66-70). Згідно з вказаною постановою від 06.11.2017 року державним виконавцем у присутності стягувача  ОСОБА_2 та двох понятих було описано та арештовано майно боржника у переліку з 44 пунктів.
Встановлено, що опис арештованого майна складений державним виконавцем цілком якісно, в ньому зазначені індивідуальні особливості предметів, такі як: марка та модель (для технічних пристроїв), колір, кількість складових частин, в деяких випадках - матеріал, з якого виготовлений.
Суд правильно вважав, що зазначений опис єдостатнім для індивідуалізації конкретно визначених речей серед інших, а тому до посилання скаржниці на неякісно складений опис арештованого майна не може бути взято до уваги.
Судом  також встановлено, що опис арештованого майна складався, хоч і у відсутність боржника, проте за участю двох понятих, щодо можливої заінтересованості яких боржником не надано суду будь-яких доказів.
Враховуючи відсутність під час опису майна боржника, суд правильно вважав цілком логічним передачу арештованого майна на відповідальне зберігання стягувачу у виконавчому провадженні, який найбільше заінтересований у збереженні цілісності майна особі,  у зв`язку з його подальшою реалізацією. Відсутність у постанові повних анкетних даних зберігача також не слід вважати істотним порушенням, оскільки уся необхідна інформація про стягувача міститься в матеріалах виконавчого провадження.
Крім того, ОСОБА_1  не надала суду обгрунтованих доводівдля визнання протиправними дій державного виконавця під час складання постанови про опис та арешт майна боржника від 06.11.2017 року, у зв`язку з чим у цій частині скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд обґрунтовано дійшов висновку про  відмову в задоволенні скарги.
Такі висновки суду відповідають вимогам закону.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Підстав для скасування ухвали суду не вбачається.
Керуючись ст.ст. 268, 352, 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року - залишити без змін.
Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст складено 19 червня 2020 року.
 
Головуючий:                            
                                                                 Судді: