УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №274/6321/19 Головуючий у 1-й інст. Замега О. В. 
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Зав`язун С. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого - судді                                Зав`язуна С.М.,
       секретар                                                Волянська О.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 грудня 2019 року,  
за участю: особи притягнутої
до адміністративної відповідальності          ОСОБА_1 ,
захисника                                                Григоришина В.П.,
ВСТАНОВИВ :
зазначеною постановою         ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 ,
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 384,20 грн.
Згідно постанови суду, 26.09.2019 року о 23 год. 45 хв. в м. Бердичів по вул. Європейській, 26, громадянин ОСОБА_1  керував автомобілем "Volkswagen Passat", н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода), ухилився від проходження медогляду на встановлення стану сп`яніння в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, як незаконну, та прийняти нову, якою закрити провадження у справі. Апеляційні вимоги мотивує тим, що постанова винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу на те, що судом порушено вимоги ст.ст.245, 268, 277-2 КУпАП. Він змінив місце проживання, однак просив сусідів у разі надходження повісток повідомити його. В судове засіданні він належним чином викликаний не був. 26.12.2019 року він сам поцікавився рухом справи в канцелярії суду, але його повідомили, що справа стосовно нього розглянута 11.12.2019 року.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника в підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи, доводи апеляції, перевіривши постанову суду в межах поданої апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП дотримався.
Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням п.2.5 ПДР України.
Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Порядком).
Згідно п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
За ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Згідно з ч.3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Як визначено п.3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. А згідно п.8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
В ході досудової перевірки та складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення порушень положень вищезазначених Інструкції, Порядку та вимог ст.266 КУпАП – допущено не було.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення ОБ № 039597 від 26.09.2019 року (а.с. 2); поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.3), які пояснили, що вони були запрошенні співробітниками поліції в якості свідка при складанні адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 .. В їхній присутності водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», а також від огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку у медичному закладі.
Як убачається з відеозапису із нагрудного відеореєстратора працівника поліції, у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запрошено двох свідків, в присутності яких водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння відповідно до вимог чинного законодавства, тобто або на місці за допомогою відповідного алкотестера, або в медичному закладі. Проте ОСОБА_1 відмовився проходити зазначений огляд (а.с.4).
Вище наведені докази на переконання апеляційного суду є належними, допустимими та достовірними.
Крім того, у відповідності до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, при цьому, справа про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП може розглядатися у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки судовий розгляд даної категорії справ не підпадає до винятків, передбачених нормами ч.2, 3 ст.268 КУпАП, щодо обов`язковості присутності особи.
В своїй постанові суд першої інстанції зазначив, що  в судові засідання 24.10.2019, 19.11.2019, 26.11.2019, 06.12.2019, 11.12.2019 ОСОБА_1 не з`явився. Про розгляд справи повідомлявся за допомогою смс-повідомлень, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом із повідомленням за адресою, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, суд намагався повідомити останнього нарочним, через відділ служби судових розпорядників, однак повідомити останнього про розгляд справи не представилось можливим через його відсутність. Судовим розпорядником залишалися відповідні повідомлення про час та дату розгляду вказаної справи, що підтверджується актами судових розпорядників від 19.11.2019 року та 06.12.2019 року.
Як убачається з матеріалів справи, зокрема, довідки «Укрпошти» судова повістка на 19.11.2019  повернулася до суду у зв`язку з закінченням терміну зберігання (а.с.6,7). Відповідно до акту та доповідної записки старшого судового розпорядника ОСОБА_4  від 19.11.2019 року (а.с.9) та від 06.12.2019 року (а.с.12), судову повістку про виклик до суду на 26.11.2019та на 11.12.2019 року ОСОБА_1 не вручено через те, що в день відвідування за адресою: АДРЕСА_3 ні його, ні дорослих членів його сім`ї не було виявлено. Згідно інформації особи, яка назвалась орендарем квартири за вказаною адресою ОСОБА_1 раніше орендував цю квартиру, але місце проживання змінив (адреса невідома).
Згідно змісту апеляційної скарги та пояснень ОСОБА_1 в апеляційному суді, він дійсно змінив місце проживання, проте суд першої інстанції про це не повідомив.
Апеляційний суд звертає увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права та обов`язки.
В ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Окрім цього, апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 в період з 02.10.2019 коли справа надійшла до суду першої інстанції по 11.12.2019 року справою не цікавився, хоча знав, що відносно нього складений адміністративний протокол, ніяких заяв до суду про зміну свого місця проживання не направляв. Сукупність зазначених обставин, викликає обґрунтовані сумніви в добросовісності користування ОСОБА_1 своїми процесуальними правами та обов`язками. 
На підставі вище зазначеного, апеляційні доводи про порушення судом першої інстанції вимог ст.268 КУпАП, на переконання апеляційного суду, є необгрунтованими.
Апеляційні доводи ОСОБА_1 щодо закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є безпідставними.
При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП та дотримався меж санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
На переконання апеляційного суду, вирішуючи справу, суд першої інстанції врахував вимоги ст.ст.9, 251, 279, 280, 283 КУпАП, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування чи зміни відсутні. 
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП – без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського
       апеляційного суду                                                С.М. Зав`язун