Дата документу  Справа № 311/4101/19 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________________________________________
Провадження № 33/807/249/20                                         Головуючий в 1 інст. Сидоренко Ю.В.
Єдиний унікальний № 311/4101/19                                                 Доповідач в 2 інст. Гріпас Ю.О.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2020 року                                                        м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Першина В.М., в режимі відеоконференц зв`язку, розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою адвоката Першина В.М. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Василівського районного суду Запорізької області від 12 листопада 2019 року, в якій порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження,

в с т а н о в и в:
постановою судді Василівського районного суду Запорізької області від 12 листопада 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Згідно з постановою судді, 24 жовтня 2019 року о 22-10 годині, рухаючись на 340 км а/ш Харків-Сімферополь, ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL OMEGA, перебуваючи з явними ознаками наркотичного сп`яніння (блідий колір обличчя, нереагування зіниці ока світло, збуджений стан). Відмовився від проходження медичного огляду у медичному закладі та на місці зупинки в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений.

В клопотанні про поновлення строку адвокат Першин В.М. зазначає, що в судовому засіданні 12.11.2019 ОСОБА_1 присутній не був, текст постанови ним отримано лише 16.03.2020.
В апеляційній скарзі адвокат Першин В.М. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначає, що постанова винесена з грубим порушенням норм процесуального права, без належного дослідження всіх обставин справи. Так, суд розглянув справу без належного підтвердження про сповіщення особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи. Обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №060371 від 24.10.2019 не відповідають фактичним обставинам справи і їх суд не перевіряв.
На підставі викладеного просять скасувати постанову суду від 12.11.2019 та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та його захисника-адвоката, які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст.ст. 289, 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
В клопотанні адвокат Першин В.М., порушує питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 12.11.2019 посилаючись на поважність пропуску цього строку. Матеріали справи не містять відомостей щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи, в розумінні положень 277-2 КУпАП, тому вважаю що вказані апелянтом обставини можуть вважатися як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження тому строк на апеляційне оскарження постанови судді підлягає поновленню.
Щодо доводів апеляційної скарги по суті.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Ч.1 ст.268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (п.2 рішення Конституційного Суду України 25.12.1997 року по справі №9-зп).
Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.
З матеріалів справи вбачається, що суд допустив неповноту та однобічність розгляду справи, оскільки вказаних вимог закону не дотримався, так як обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не з`ясував, та не перевірив правильність складання матеріалів адміністративної справи, в тому числі, і протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .
Виходячи з фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 060371, 24 жовтня 2019 року о 22-10 годині, рухаючись на 340 км а/ш Харків-Сімферополь, ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL OMEGA, перебуваючи з явними ознаками наркотичного сп`яніння (блідий колір обличчя, нереагування зіниці ока світло, збуджений стан). Відмовився від проходження медичного огляду у медичному закладі та на місці зупинки в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений (а.с.1).
Ці обставини визнані судом першої інстанції доведеними і покладені в основу оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Між тим, з такими висновками суду неможливо погодитися виходячи з наступного.
З огляду на зміст оскаржуваної постанови, суддею проведено судовий розгляд формально, без з`ясування всіх обставин справи, оскільки не забезпечено явку та не допитано правопорушника, свідків, які зазначені в протоколі, а також працівників поліції. Отже, з матеріалів справи вбачається, що судом порушено вимоги щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування та дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, що мають значення для правильного вирішення справи.
В протоколі, складеному щодо ОСОБА_1 працівником поліції зазначено, що до протоколу додаються матеріали адмін.справи, відеозапис в архіві, однак суд першої інстанції під час розгляду справи відеозапис не витребував та не перевірив всі наявні докази у справі.
Враховуючи надані під час апеляційного розгляду пояснення особи та враховуючи обставини події, зафіксовані на відеозаписі, в діях ОСОБА_1 очевидні суттєві суперечності, які можуть свідчити про його необізнаність щодо порядку проходження медичного огляду та про наслідки відмови від проходження такого огляду. Окрім того, відеозапис свідчить про те, що про порядок встановлення факту сп`яніння водія, наслідки відмови від проходження медичного огляду працівниками поліції ОСОБА_1 належним чином не роз`яснювали. Однак суд першої інстанції не з`ясувавши всіх обставин вчинення адміністративного правопорушення не допитавши особу, щодо якої складено протокол, свідків та інспектора поліції, прийняв рішення про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В той же час, ОСОБА_1 інкримінувалось керування транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння.
Обов`язковою ознакою складу цього адміністративного правопорушення є керування особою транспортним засобом.
Фактично на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом вказує протокол про адміністративне правопорушення, тоді як з відеозапису цього факту не випливало. Інші перелічені в постанові докази на факт керування ОСОБА_1 автомобілем взагалі не вказували.
В той же час, ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду пояснив, що він знаходився в автомобілі, який не рухався, до нього під`їхав патрульний автомобіль та працівники поліції просили надати документи, перевірили автомобіль. Під час спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції виник конфлікт, після чого у працівників виникли підозри на наявність ознак наркотичного сп`яніння. В подальшому йому було запропоновано проїхати на огляд в медичний заклад, однак медичний огляд провести не виявилось можливим, оскільки лікар повідомив про відсутність тестів на виявлення ознак наркотичного сп`яніння в Василівській ЦРБ. Тому працівниками поліції запропоновано ОСОБА_1 проїхати до м. Запоріжжя для проведення медичного огляду, на що останній просив проїхати в найближчий медичний заклад, або до м. Дніпрорудне, або до смт. Михайлівка, однак працівники поліції наполягали на проходження огляду саме в м. Запоріжжі, на що ОСОБА_1 відмовився.
Перелічені обставини в сукупності вказують на наявність сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Перевірити та спростувати твердження апелянта, суд апеляційної інстанції не має можливості, оскільки на відеозаписі події не зафіксовано факт керування та зупинки транспортного засобу, роз`яснення прав та обов`язків ОСОБА_1 , а також роз`яснення йому наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.
Таким чином, встановити дійсні обставини події неможливо, так само, як і спростувати доводи апелянта, оскільки ставиться під сумнів перебіг подій під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , роз`яснення прав особі стосовно якої складено протокол.
Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.
Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи були порушені вимоги процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, а тому вважає за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до вимог п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову у справі.
В силу допущених порушень судом першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню.
Оскільки у ОСОБА_1 є своя версія перебігу події, яка підтверджена поясненнями свідка ОСОБА_2 , яка суперечить відомостям, викладених у протоколі, в той же час не може бути спростована наявними матеріалами справи та відеозаписом події, наданого на запит суду апеляційної інстанції. Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом, за таких обставин вважаю, що доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності не спростовані належними доказами.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вважає необхідним постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі відносно останнього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити.

Керуючись ст.294 КУпАП, 

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання про поновлення строку задовольнити.
Апеляційну скаргу адвоката Першина В.М. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Василівського районного суду Запорізької області від 12 листопада 2019 року, якою  ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду                                                                Ю.О. Гріпас