Справа № 127/3110/19 
Провадження № 33/801/161/2020
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Чернюк І. В.
Доповідач: Денишенко Т. О.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Денишенко Т.О. за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Цвєткова О. В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Цвєткова Олексія Володимирови-ча на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лю-того 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 -кого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікацій-ний номер НОМЕР_1 , громадянина України, фізичної особи - підприємця, за-реєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною другою статті 130 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 053852, складеного 27 січня 2019 року о 15.00 годині у м. Вінниці по вул. Немирівське шосе, № 26-А інспектором роти № 2 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Владіміровим М. Г., у цей день 27 січня 2019 року о 14.24 годині у м. Вінниці по вул. Немирівське шосе водій ОСОБА_1 ке-рував транспортним засобом марки «ВАЗ 2109», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, непри-родня блідість обличчя, нечітка вимова слів. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився на місці зупинки у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 повторно протягом року порушив вимоги підпункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за части-ною другою статті 130 КУпАП.
Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лю-того 2019 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративно-го правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1200 нео-податковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400,00 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384,20 гривні судового збору ( а. с. 12 ). 
Не погоджуючись з такою постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Цвєтков О. В. оскаржує її в апеляційному порядку, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_1 не був обізна-ний про дату та час розгляду справи. Телефонограма з повідомленням про судо-ве засідання 19 лютого 2019 року здійснена на номер телефону, що не належить ОСОБА_1 . Копія оскаржуваної постанови суду ОСОБА_1 не отримувалася, у матеріалах справи відповідні докази відсутні. Наявність лише супровідного листа про направлення копії судової постанови, не свідчить про її вручення адресату. Зі змістом оскаржуваної постанови скаржник ознайомився лише 10 лютого 2020 року, тому вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню. Адвокат Цвєтков О. В. просить оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження у справі, зазначаючи, що відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення він був складений за оз-наками правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП. Однак у цьому протоколі взагалі відсутня інформація про попереднє притягнен-ня ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою цієї статті. Така інформація також відсутня як у поясненнях свідків, так і у ра-порті поліцейського. Адвокат вважає, що наявна у матеріалах справи довідка за підписом виконавця ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності згідно постанови від 19 вересня 2018 року № 127/17857/18 не може вважатися належним та допустимим доказом, адже підписана невідомою особою без зазначення будь-яких реквізитів. За його твердженням не може вва-жатися належним доказом картка обліку адміністративного правопорушення, оскільки також не містить реквізитів виконавців, підписів та відтисків печаток установи, де така складена. 
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відпові-дальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Цвєткова О. В., дослідив-ши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання адвоката Цвєткова О. В. про понов-лення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду слід за-довольнити. Разом з тим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволен-ня, а постанова суду першої інстанції - без змін з огляду на наступне. 
Відповідно до норм статті 289 КУпАП скаргу на постанову у справі про ад-міністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновле-ний органом, правомочним розглядати скаргу.
Статтею 245 КУпАП визначені завдання провадження у справах про адмі-ністративні правопорушення. Це своєчасне, всебічне, повне і об’єктивне з’ясу-вання обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному зако-ном порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адмі-ністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення-ми особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов’язаний з’ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинен-ні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом’якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а та-кож з’ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений до-водами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено не-правильне застосування норм матеріального права або порушення норм проце-суального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджу-валися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. Згідно з пунктом другим час-тини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задо-волення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відпові-дальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп’яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспорт-ним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп’яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засо-бом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан ал-когольного, наркотичного чи іншого сп’яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Частиною другою цієї статті встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчи-нення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно з вимогами пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу полі-цейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встанов-лення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп’яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, об’єктивна сторона правопорушення по-лягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, нар-котичного чи іншого сп’яніння або під впливом лікарських препаратів, що зни-жують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп’яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп’я-ніння.
Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів оз-нак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впли-вом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердже-ної спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрова-ної в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є під-стави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Відповідно до пункту дванадцятого згаданої вище Інструкції у разі наяв-ності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані нарко-тичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що зни-жують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті чет-вертому розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до най-ближчого закладу охорони здоров`я. Пунктом восьмим Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 ( зі змінами ), передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я полі-цейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне пра-вопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Згідно матеріалів справи, зокрема, протоколу про адміністративне право-порушення від 27 січня 2019 року серії БД № 053852, у цей день о 14.24 годині у м. Вінниці по вул. Немирівське шосе водій ОСОБА_1 керував транс-портним засобом «ВАЗ 2109», дежавний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме у нього спостерігалися тремтіння пальців рук, неприродня блідість обличчя, нечітка вимова слів. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився на місці зупинки у присутності двох свідків, чим допустив порушення вимог підпункту 2.5 Правил дорожнього руху Укра-їни. 
До протоколу про адміністративне правопорушення додані пояснення свід-ків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , рапорт поліцейського від 27 січня 2019 ро-ку, з яких убачається, що під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у нього виявлялися ознаки наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, неприродня блідість обличчя, нечітка вимова слів. Водій від проходження медичного ог-ляду у повному обсязі відмовився у присутності двох свідків. З пояснень свід-ків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слідує, що в їх присутності водій ОСОБА_7 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, засвідчивши це у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 053852. 
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження відмови ОСОБА_1 у пору-шення вимог підпункту 2.5 Правил дорожнього руху України від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Дані обставини жодним чи-ном не спростовуються особою, яка притягується до адміністративної відпові-дальності, та йог захисником.
Разом із тим частиною другою статті 130 КУпАП передбачена відповідаль-ність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбаче-них частиною першою цієї статті. Повторним відповідно до статті 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню. Повторність правопорушення визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили.
З матеріалів цієї адміністративної справи достеменно убачається, що Фа-лінський ОСОБА_8 притягався до адміністративної відповідальності за вчинення ад-міністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. Про це свідчить постанова Вінницького міського суду Вінницької об-ласті від 19 вересня 2018 року, згідно якої на ОСОБА_1 накладене адмі-ністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Зазначені дані за-фіксовані у картці обліку адміністративного правопорушення, складеній пат-рульним поліції ОСОБА_9 . Ця картка є офіційним статистичним докумен-том органів поліції. Заперечуючи дійсність такого доказу захист особи, яка при-тягується до адміністративної відповідальності, зворотніх доказів суду не представив. 
Під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_10 лінський ОСОБА_8 повторно протягом року вчинив правопорушення, за яке перед-бачена відповідальність за частиною другою статті 130 КУпАП, що доведено матеріалами справи, які за нормами КУпАП є належними, допустимими, об`єк-тивними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення від 27 січня 2019 року серії БД № 053852, карткою обліку адміністративного правопо-рушення від 28 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 19 вересня 2018 року до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, рапортом поліцейського, письмовими поясненнями свідків щодо від-мови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку ме-дичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. При цьому зазначено, що водій з наслідками відмови від проходження медичного огляду ознайомлений.
В апеляційній скарзі адвокат посилається на відсутність у протоколі про ад-міністративне правопорушення обґрунтування притягнення особи до відпові-дальності саме за частиною другою статті 130 КУпАП, тобто відсутнє поси-лання про попереднє притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відпо-відальності, що виключає можливість притягнення його до відповідальності за частиною другою цієї статті. При цьому наявні у матеріалах справи довідку про вчинення підзахисним 12 липня 2018 року правопорушення, передбаченого час-тиною першою статті 130 КУпАП, матеріали адмінпрактики, картку обліку ад-міністративного правопорушення захисник вважає неналежними доказами унаслідок відсутності в них назви посадової особи, яка їх складала, її підпису, дати їх складення. 
Однак із такими доводами скаржника апеляційний суд погодитися не може.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 256 КУпАП особа, яка притя-гується до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зау-важення щодо змісту протоколу, документів, які додаються до нього, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.
При складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Апеляційний суд зауважує, що будь-яких заперечень щодо дій працівників поліції, залучення та відібрання пояснень свідків від ОСОБА_1 при складанні 27 січня 2019 року протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 053852 не надходило, ним особисто даний протокол підписаний з поясненням про відсутність наміру порушувати встановлені правила.
Крім того Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адмі-ністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, перед-бачена необхідність поліцейським здійснювати перевірку наявності повторності вчинення правопорушення особою, яка притягається до адміністративної відпо-відальності. Разом із тим обов`язкового внесення таких відомостей до протоко-лу нормативними документами не передбачено. Довідка ж про наявність пов-торності вчинення адміністративного правопорушення складається поліцейсь-ким, який подає матеріали до розгляду, що виключає необхідність її наявності під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Вимог що-до її оформлення нормативно не визначено. Убачається логічним на заперечен-ня наданих суду доказів представлення заінтересованими у цьому особами власних доказів, а не голослівно і фактично безпідставно критикувати матері-али справи.
Відповідно слід дійти висновку про відповідність вимогам статті 256 КУпАП протоколу про адміністративне правопорушення від 27 січня 2019 року серії БД № 053852 та цілковите спростування доводів апеляційної скарги.
За викладених обставин, оскільки за змістом частини першої статті 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження від-повідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є окремою підста-вою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, а частина друга статті 130 КУпАП передбачає відпові-дальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передба-чених частиною першою цієї статті, апеляційний суд вважає безумовно доведе-ним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пе-редбаченого частиною другою статті 130 КУпАП, оскільки відмова від прохо-дження медичного огляду на стан сп`яніння, вчинена протягом року після здійснення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, знайшла своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Інші наведені в апеляційній скарзі аргументи також у цілому не свідчать про порушення судом першої інстанції при розгляді справи норм матеріального чи процесуального права, не спростовують правильний висновок судді суду першої інстанції, викладений в оскаржуваній постанові, щодо винності ОСОБА_11 у вчиненні адміністративного правопорушення, що тягне необ-хідність накладення на нього передбаченого Законом адміністративного стяг-нення. Судом першої інстанції під час розгляду справи дотримані вимоги ста-тей 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до статті 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значен-ня для справи встановлено. Дії ОСОБА_1 за частиною другою статті 130 КУпАП кваліфіковано правильно, доводи апеляційної скарги свого підтвер-дження не знайшли, тому підстави для скасування оскаржуваної постанови су-ду відсутні.
Керуючись нормами статті 294 КУпАП, апеляційний суд - 
П О С Т А Н О В И В:
Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Цвєткову Олексію Володимировичу процесуальний строк на апеляційне оскарження по-станови судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2019 року в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 -толійовича до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 130 КУпАП. 
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Цвєткова Олексія Володимировича залишити без задоволення.
Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19 люто-го 2019 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 -кого ОСОБА_3 за частиною другою статті 130 КУпАП залишити без змін.
Ця постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Т. О. Денишенко