ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року 
м. Київ

Справа №  908/1417/19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С.,  Сухового В.Г., 
розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь"
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12 грудня 2019 року (головуючий - Вечірко І. О., судді - Білецька Л. М., Кузнецов В. О.) і рішення Господарського суду Запорізької області від 10 жовтня 2019 року (суддя Смірнов О. Г.) у справі
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця"
до Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь"
про стягнення 353   697,84 грн.

Історія справи
Фактичні обставини, встановлені судами
1. 19.08.2018 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі -АТ "Укрзалізниця", Позивач, перевізник) та Публічним акціонерним товариством "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (далі - ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь", Відповідач, замовник) укладений договір про надання послуг №   10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365 (далі - Договір-1) на здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги. Надання послуг за цим Договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами (пункт 1.3 Договору-1).
2. 30.09.2016 між АТ "Укрзалізниця" (залізниця) та ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь" (власник колії) укладений договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії АТ   "Запоріжсталь", яка примикає до станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці №ПР/М-16-3/1-708НЮдч20/2016/2889 (з урахуванням протоколу розбіжностей та додаткових угод, далі - Договір-2) за умовами якого експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику колії, що примикає до станції Запоріжжя-Ліве зі строком дії до 31.12.2021.
2.1. Пунктом 14 Договору-2 визначено, що власник колії сплачує залізниці плату: (1) за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами та іншими нормативними документами; (2) інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, що виконує Залізниця для Власника колії - згідно з діючими нормативними до усіх питань, що не передбачені цим договором, сторони керуються Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів та іншими нормативно-правовими актами (пункт 20 Договору-2).
3. У лютому 2019 року за перевізними накладними №45499480, №   45499449,   №   45499464, №45499472, №45499498, №45499456 Позивачем прийнято до перевезення вагони на адресу Відповідача, станція призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці. 
4. Повідомленням начальника станції Запоріжжя-Ліве О.В. від 02.02.2019 ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь" повідомлено про те, що 02.02.2019 на станції Запоріжжя-Ліве знаходиться 572 вагона в адресу Відповідача, з яких 10 сформованих поїздів, які простоюють та займають колії станції.
4.1. У зв`язку з чим за наказом № 4 від 02.02.2019 затримані вагони з вантажем, що перевозяться в поїзді № 2506, на станції Дніпробуд-2, у зв`язку з неприйняттям їх вантажовласником ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь" на станції призначення Запоріжжя-Ліве. За даним фактом станцією Дніпробуд-2 складений акт про затримку вагонів форми ГУ-23а №5 від 02.02.2019, відповідно до якого час затримки 02.02.2019 о 14.13 год., час відправлення 08.02.2019 о 07.55 год. Станція призначення повідомила Відповідача про затримку вагонів 02.02.2019 о 14.51 год. 
4.2. За фактом затримки вагонів станцією Дніпробуд-2 складені акт загальної форми ГУ-23 № 19 від 02.02.2019 та № 22 від 08.02.2019, підписані працівниками станції ОСОБА_1 , ОСОБА_2, ОСОБА_3.
5. Наказ про затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення було видано через наявність на коліях станції призначення Запоріжжя-Ліве неприйнятих вагонів, що надійшли на адресу Відповідача. За весь час затримки вагонів на підходах до станції призначення з вини вантажовласника на підставі актів загальної форми ГУ-23 позивачем нарахована плата за користування спірними вагонами за відомостями форми ГУ-46 № 20029008, № 20029009, № 20029015, № 20029010,        № 20029011, № 20029012, № 21029024, № 21029029, № 21029035, № 21029041, № 21029042, № 21029021, № 21029053, № 23029079, № 24029081 в розмірі 102   248,88 грн., збір за зберігання вантажу та збір за зберігання вантажів у двократному розмірі по накопичувальній картці форми ФДУ-92 № 190029009 в сумі 251 448,96 грн, про що вказаний наказ від 07.02.2019 № 656 за підписом Полягай   М.А.
6. Однак відомості плати за користування вагонами та накопичувальну картку Відповідач підписав із запереченнями: "Поїзд кинутий на підходах за ініціативою залізничної дороги. ПАТ "Запоріжсталь" не відмовлялось від приймання вантажу на під`їзну колію. Неприймання поїзду станцією Запоріжжя-Ліве викликано незадовільною роботою станції Запоріжжя-Ліве. Нарахування збору за зберігання вантажу за час простою поїзду на підходах здійснено необґрунтовано та оплаті не підлягає".
Короткий зміст позовних вимог 
7 У червні 2019 року АТ "Укрзалізниця" звернулось до суду з позовом до  ПАТ ЗМК "Запоріжсталь" з позовом про стягнення 102 248,88 грн. плати за користування вагонами та 251 448,96 грн. збору за зберігання вантажу.
8. Позовні вимоги мотивовано затримкою вагонів з вини Відповідача на підходах до станції Запоріжжя-Ліве через зайнятість колій станції призначення неприйнятими вагонами, що надійшли на адресу Відповідача, у зв`язку з несвоєчасним забиранням ним вантажу, про що Позивачем складено відповідні акти загальної форми ГУ-23 та Відповідача своєчасно повідомлено про затримку вагонів.
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень, прийнятих судами першої та апеляційної інстанцій
9. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 10 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12 грудня 2019 року, позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 102 248,88 грн. плати за користування вагонами та 251   448,96   грн. збору за зберігання вантажу.
10. Суди виходили з того, що затримка вагонів відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу Відповідача унаслідок неприйняття вагонів одержувачем - Відповідачем, несвоєчасне вивільнення колій від вантажу, що прибув на його адресу. Відповідачем не надано доказів на підтвердження факту прийняття ним заходів з реагування на повідомлення Позивача про подавання вагонів, у тому числі доказів повідомлення Позивача про готовність вагонів до збирання.
11. Судами також враховано заперечення Відповідача щодо відсутності у окремих осіб Позивача повноважень на підписання наказів про затримку вагонів та застосування збору за зберігання вантажу у двократному розмірі та встановлено, що довіреністю № 4524 від 26.10.2018, виданою головою правління ПАТ   "Українська залізниця" Кравцовим Є.П., останній уповноважив директора регіональної філії "Придніпровська залізниця" Кужавського М.С. та/або першого заступника директора регіональної філії "Придніпровська залізниця" Декарчука   О.М. здійснювати поточне керівництво та управління діяльністю Філії, її структурних підрозділів відповідно до планів, затверджених довірителем. Вказана довіреність видана з правом передоручення повноважень іншим особам та дійсна до 02.08.2019. У свою чергу Директором регіональної філії "Придніпровська залізниця" Кужавським М.С. та першим заступником директора регіональної філії "Придніпровська залізниця" Декарчуком О.М. була видана довіреність № 2029 від 29.10.2018, якою уповноважено, зокрема головного інженера структурного підрозділу "Запорізька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" Полягая М.А. здійснювати поточне керівництво та управління діяльністю підрозділу з правом підписання заяв, форм, довідок, з приводу будь-яких питань, що пов`язані із представництвом інтересів довірителя стосовно діяльності Філії, її структурних підрозділів. Вказана довіреність дійсна до 02.08.2019. Отже, вказаними довіреностями підтверджені повноваження зазначених осіб на підписання наказу про затримку вагонів та наказу про застосування збору за зберігання вантажу у двократному розмірі.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
12. Не погоджуючись із оскаржуваними судовими рішеннями, Відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, прийняти нове рішення про відмову в позові.
Аргументи учасників справи
Доводи Відповідача, який подав касаційну скаргу (узагальнено)
13. Суди не спростували доводи Відповідача про підписання наказів про затримку вагонів та збільшення розміру збору за зберігання неуповноваженими особами Позивача.
14. Суди неправомірно встановили наявність вини Відповідача у затримці вагонів, оскільки у цьому винним є Позивач; причини затримки вагонів, викладені Позивачем в актах загальної форми ГУ-23, не відповідають дійсності і документально не підтверджені; Позивачем не наведено причин, з яких вагони не направлялись на станцію призначення. Акти загальної форми, з урахуванням кількості вагонів та періоди їх затримки, не доводять, що усі колії станції у зазначені періоди були зайняті з вини Відповідача, тобто не доведено вини вантажовласника у неможливості прийняти вагони. 
15. Вищенаведене свідчить про неправильне застосування судами пунктів 6, 8, 9 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 (далі - Правила), статей  36, 119, Статуту залізниць України (далі - Статут), а також порушення статей 86, 236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) внаслідок неналежної оцінки заперечень Відповідача, наданих доказів та ухилення від всебічного з`ясування обставин справи.
Позиція Позивача у відзиві на касаційну скаргу (узагальнено)
16. Висновки судів про наявність передбачених чинним законодавством та умовами Договорів підстав для нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу внаслідок затримки вагонів з вини Відповідача, є законними та обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими доказами.

Позиція Верховного Суду
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій 
17. Частинами 1, 2 статті 8 Закону України "Про залізничний транспорт" визначено, що перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Для забезпечення виконання договірних зобов`язань здійснюється перспективне та поточне планування перевезень. Умови та порядок організації перевезень, у тому числі в прямому змішаному сполученні за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.
18. Пунктом 2 Статуту визначено обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту. Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (пункт 3 Статуту).
18.1 Пунктом 71 Статуту встановлено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).
18.2. Відповідно до пункту 46 Статуту одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. 
18.2.1 Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.
18.3. Згідно з пунктом 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянам - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50% зазначених розмірів плати.
18.4. Одночасно пунктом 36 Статуту передбачено, що у разі виникнення ускладнень на станції у зв`язку з несвоєчасним вивантаженням і вивезенням вантажів начальник залізниці має право збільшувати розмір збору за їх збереження до двократного розміру.
19. Порядок користування вагонами визначається Правилами, пунктами 3, 6, 8 - 10, 12 яких передбачено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6).
19.1. Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції, з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.
19.2. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери. 
19.3. Про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці. 
19.4. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення. Акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).
19.5. Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів.
20. Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (що не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість (пункт 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644). 
21. Суди встановили, що прийняті до перевезення Позивачем спірні вагони були затримані на шляху прямування через скупчення на станції призначення вагонів, які прибули на адресу Відповідача, у зв`язку з неприйняттям вагонів вантажовласником (Відповідачем) і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу, тобто з вини Відповідача.
22. Суди попередніх інстанцій також встановили, що наявними у справі актами форми ГУ-23а, ГУ-23, підтверджується, що вагони були затримані на шляху прямування з вини Відповідача через скупчення на станції призначення вагонів і несвоєчасне вивільнення Відповідачем колій від вантажу, який прибув на його адресу, що є порушенням статей 46, 47 Статуту. 
23. Зайнятість приймально-відправних колій на станції призначення згідно з технологічним процесом роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку Укрзалізниці і власних вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з Відповідачем, обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції. 
24. Підпунктом 14.2.1 пункту 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 31.08.2005 № 507, визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно- розпорядчим актом станції.
25. Наявність тимчасово вільних колій на станції - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту.
26. Отже, на станції призначення, крім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів (також і поїздів Відповідача).
27. Наявність вільних під`їзних колій на станції Запоріжжя-Ліве, з урахуванням неподання Відповідачем суду доказів на підтвердження вжиття ним заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, є свідченням саме вини останнього у такому скупченні, - внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення за наявності вільних під`їзних колій.
28. Верховний Суд звертається до власних правових висновків у подібних правовідносинах у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 22.06.2018 у справі №   904/7535/17, постановах від 04.11.2019 у справі №   904/5461/18, від 07.08.2018 у справі №   904/7848/17.
29. Суд зауважує, що аргументи Відповідача щодо відсутності його вини у затримці вагонів та не дослідженні судами обставин нарахування Позивачем подвійного розміру збору викладені без врахування меж розгляду справи судом касаційної інстанції згідно зі статтею 300 ГПК України.
29.1. Відповідно до частини 2 вказаної статті суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
30. Отже, встановлення на підставі доказів у справі обставин на підтвердження наявності або відсутності вини Відповідача у затримці вагонів на станції підходу до станції призначення, а відповідно і визначення підстав для нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу за весь час затримки вагонів з вини Відповідача, не може мати місце на стадії касаційного перегляду судових рішень, оскільки виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції. У зв`язку з чим безпідставним є посилання Відповідача на порушення судами положень 86, 236 ГПК України (пункт 15 Постанови).
31. У зв`язку із викладеним Суд також відхиляє аргументи Відповідача (пункт 14 Постанови) щодо відсутності його вини у затримці вагонів, а навпаки, спричинення затримки саме з вини Позивача. Суд погоджується з правильним висновком судів першої та апеляційної інстанцій про обґрунтованість позовних вимог і доведеність наявності у Відповідача обов`язку сплатити збір за зберігання вантажів та плату за користування вагонами.
32. Доводи Відповідача (пункт 15 Постанови) про те, що господарськими судами було порушено пункти 6, 8, 9, Правил, пункти 36, 119 Статуту, не знайшли свого підтвердження, господарські суди правильно застосували вказані норми до спірних правовідносин.
33. Доводи касаційної скарги у пункті 13 Постанови за змістом є аналогічними відповідним доводам Відповідача у відзиві на позов та апеляційній скарзі, які були детально розглянуті та обґрунтовано відхилені судами першої та апеляційної інстанцій (пункт 11 Постанови), тобто Відповідачу було надано вичерпну відповідь, виходячи з встановлених судами фактичних обставин справи.
34. Верховний Суд звертається до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії"). 
35. Не можна розглядати перегляд як замасковану апеляцію. Відступи від цього принципу виправдані лише тоді, коли вони необхідні за обставин суттєвого та неспростовного характеру.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
36. За результатами касаційного перегляду Верховним Судом не встановлено неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Оскаржувані судові рішення прийняті за результатами повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи і підстав для їх зміни чи відміни, за мотивів наведених у касаційній скарзі, Суд не вбачає.
Щодо судових витрат
37. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України слід покласти на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 08.02.2020), Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" залишити без задоволення.
2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12 грудня 2019 року та рішення Господарського суду Запорізької області від 10 жовтня 2019 року у справі №   908/1417/19 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                              Міщенко І.С.
Судді                                                                                                       Берднік І.С.
                                                                                                       Суховий В.Г.