Номер провадження: 22-ц/813/290/20 
Номер справи місцевого суду: 495/2284/17
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю.В.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       02.06.2020 року                                                                 м. Одеса 

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,
при секретарі - Сороколет Ю.С.,
переглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу №495/2284/17 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Затоківської селищної ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участю третіх осіб державного підприємства «Одеський облавтодор автомобільні дороги», приватного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Щукіної Людмили Сергіївни, державного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Кушнір Ірини Валентинівни про визнання незаконними та скасування рішень, скасування договорів купівлі-продажу та державної реєстрації за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29 березня 2017 року у складі судді Шевчук Ю.В., -
в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , звернувшись 28 березня 2017 року до суду з вищевказаним позовом, просили: 
визнати незаконними та скасувати рішення сесії Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради щодо передачі у власність невстановленої особи земельної ділянки, яка послідовно на підставі останнього договору купівлі-продажу перейшла у власність ОСОБА_5 , за адресом: АДРЕСА_1 ;
визнати незаконними та скасувати рішення сесії Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради щодо передачі у власність невстановленої особи земельної ділянки, яка послідовно на підставі останнього договору купівлі-продажу перейшла у власність ОСОБА_4 , за адресом: АДРЕСА_1 ;
скасувати договір купівлі-продажу від 17 травня 2016 року, посвідчений за реєстраційними номером 363 приватним нотаріусом Білгород-Дністровського нотаріального округу Одеської області Щукіною Л.С.; скасувати договір про внесення змін до договору купівлі-продажу, посвідченого за реєстраційними номером 363 приватним нотаріусом Білгород-Дністровського нотаріального округу Одеської області Щукіною Л.С.;
скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29622655 від 17 травня 2016 року приватного нотаріуса Білгород-Дністровського нотаріального округу Одеської області Щукіної Л.С.;
скасувати договір купівлі-продажу від 06 травня 2016 року, посвідчений за реєстровим №900 державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області Кушнір І.В. на користь ОСОБА_4 ;
скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29564897 від 12 травня 2016 року державного нотаріуса Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області Кушнір І.В. (т.1 а.с.4-11)
28 березня 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, що належить ОСОБА_4 та розташована за адресом: АДРЕСА_1 ; та на земельну ділянку, що належить ОСОБА_5 та розташована за адресом: АДРЕСА_1 ; зобов`язання відповідачів не чинити перешкод у користуванні земельними ділянками та садовими будинками, негайно припинити будь-які будівельні роботи на вказаних ділянках (т.1 а.с.22-23). 
Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29 березня 2017 року заяву задоволено частково; 
накладено арешт на земельну ділянку АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5110300000:02:022:0189, реєстраційний номер об`єкту 903248851103, що належить ОСОБА_5 ;
накладено арешт на земельну ділянку АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5110300000:02:022:0190, реєстраційний номер об`єкту 901296551103, що належить ОСОБА_4 (т.1 а.с.25-26).
Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29 березня 2017 року відкрито провадження у справі (описку в даті постановлення ухвали виправлено ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 26 травня 2017 року) (т.1 а.с.28, 111).
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 3 серпня 2017 року за результатами розгляду апеляційної скарги представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 ухвалу судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29 березня 2017 року про відкриття провадження в справі залишено без змін (т.1 а.с.147-148). 
Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 26 грудня 2017 року апеляційну скаргу Затоківської селищної ради на ухвалу судді суду першої інстанції про відкриття провадження в справі повернуто скаржнику (т.1 а.с.186-187).
Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу про відкриття провадження в справі повернуто скаржнику (т.1 а.с.211-213).
У справі судом першої інстанції постановлено ряд ухвал про витребування доказів, ухвали не виконано; справа по суті заявлених вимог фактично не розглядалась.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу судді суду першої інстанції про відкриття провадження у справі повернуто скаржнику. 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29 листопада 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29 березня 2017 року про забезпечення позову. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу судді суду першої інстанції про забезпечення позову скасувати в частині накладення арешту на земельні ділянки та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову (т.2 а.с.155-156).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість ухвали з підстав порушення норм процесуального права полягає у не повідомленні про розгляд заяви про забезпечення позову, не надісланні ухвали про забезпечення позову, яка порушує його право власності.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 4 грудня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29 березня 2017 року про забезпечення позову.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 просить ухвалу судді суду першої інстанції про забезпечення позову скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволення заяви про забезпечення позову (т.2 а.с.176-194). 
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість ухвали з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у недотриманні принципу співмірності вжитих судом заходів забезпечення позову із заявленими вимогами; у недоведеності позивачами порушення їхніх прав оскаржуваними правочинами та рішенням органу місцевого самоврядування; у розгляді судом заяви про забезпечення позову, яка не відповідала вимогам частини 2 статті 151 ЦПК України в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року та була чинною на момент подання заяви; у помилковості висновків суду в тій частині, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження спірного майна та, як наслідок, утруднення виконання рішення суду у разі задоволення вимог; у порушенні гарантованого Конституцією України та міжнародними договорами права приватної власності добросовісних набувачів тощо. 
Відзиви на апеляційні скарги не подано.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційних скарг з огляду на наступне. 
Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, позивача, за захистом яких від звернувся або має звернутися до суду (ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України).
Види забезпечення позову передбачено у частині 1 статті 150 ЦПК України, частиною 3 даної норми процесуального права встановлено вимогу співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами. 
Аналогічні норми процесуального права містив і Цивільний процесуальний кодекс України, що був чинний на час вирішення питання про забезпечення позову (ч.ч.1,3 ст.151, п.п.1,2 ч.1 ст.152 ЦПК України). 
Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Пред`явлені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вимоги є вимогами немайнового характеру, відтак, такі вимоги не підлягають забезпеченню обранням передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 150 ЦПК України (п.1 ч.1 ст.152 ЦПК в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) виду забезпечення позову як то накладенням арешту на майно відповідачів.
Передбачений процесуальним законом при вирішенні питання про забезпечення позову принцип співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачами вимогами не дотримано, доводи апеляційної скарги в цій частині приймаються.
Цивільний процесуальний кодекс України містив та містить чіткі та зрозумілі вимоги до змісту та форми заяви про забезпечення позову (статті 151 ЦПК України 2004 року, стаття 151 ЦПК України 2017 року), подана позивачами та розглянута судом заява про забезпечення позову вказаним вимогам не відповідає, доводи апеляційної скарги в цій частині приймаються. 
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позову. 
Позивачі мають намір упередити можливе ускладнення чи виконання рішення суду, однак виконання рішення суду про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування договорів купівлі-продажу та рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно відбудеться незалежно від вжиття чи невжиття заявлених заходів забезпечення поданого ними позову, так як виконання рішення полягатиме у пред`явленні судового рішення державному реєстратору для внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно чи пред`явлення іншим компетентним органам (уповноваженим особам) для вчинення відповідних дій. Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності утруднення чи неможливості виконання рішення суду без вжиття заходів забезпечення позову приймаються.
Суд до забезпечення позову має підходити зважено, оскільки забезпечення позову може мати наслідком збитки та порушення прав; забезпечення позову має відповідати тій цілі, для якої такий захід слугує, а не бути інструментом зловживання процесуальними правами. Заходи забезпечення позову визначаються виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини справи.
       Підстави для забезпечення пред`явленого позову із застосуванням обраного позивачами виду забезпечення у вигляді арешту майна відсутні. 
Ухвала про забезпечення позову підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову накладенням арешту на майно.
Відповідно до положень частин 4,5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
       Учасники справи в судове засідання 14 травня 2020 року не з`явились, повідомлялись завчасно належним чином про дату, час та місце розгляду справи; скаржниками подано клопотання про розгляд справи за відсутності. Апеляційне провадження в справі відкрито 29 листопада 2019 року, учасники справи мали достатньо процесуального часу для подання суду письмового обґрунтування власних позицій. Відтак, справа розглядається за відсутності учасників процесу, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити. 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити. 
Ухвалу судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29 березня 2017 року в частині забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Затоківської селищної ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участю третіх осіб державного підприємства «Одеський облавтодор автомобільні дороги», приватного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Щукіної Людмили Сергіївни, державного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Кушнір Ірини Валентинівни про визнання незаконними та скасування рішень, скасування договорів купівлі-продажу та державної реєстрації за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 - скасувати.
В задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в частині забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, що належить ОСОБА_4 та розташована за адресом: АДРЕСА_1 ; та на земельну ділянку, що належить ОСОБА_5 та розташована за адресом: АДРЕСА_1 , - відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
       Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 2 червня 2020 року. 

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Є.С.Сєвєрова