ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4139/20 Справа № 201/5857/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С. С. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
за участю секретаря Черкас Є.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 14 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-

В С Т А Н О В И Л А:

       У травня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
       В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалася на те, що ОСОБА_1 21 січня 2018 року близько 00 год. 15 хв., керуючи технічно справним автомобілем "Suzuki Jimny", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснювала рух у темний час доби при увімкненому міському освітлені про проїзній частині пр. Гагаріна по з боку вул. Телевізійній у напрямку вул. Сірка у Соборному районі, при цьому не діяла таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважною до дорожньої обстановки та її змінам, проявляючи злочинну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не обрала в установлених межах безпечної швидкості руху, на заокруглені проїжджої частини дороги ліворуч, в порушення правил п.1.3., п. 1.5., п. 2.3.б), п. 2.9.а), п. 12.1 ПДР України, втратила контроль на керуванням автомобіля, в результаті чого автомобіль "Suzuki Jimny", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у некерованому стані виїхав за межі проїзної частини дороги праворуч, і продовжуючи некерований рух, передньою лівою частиною здійснив наїзд на паркан, а передніми лівими дверима на пішохода ОСОБА_3 , який в цей момент знаходився на тротуарі. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини ОСОБА_1 , ОСОБА_3 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, синців на обличчі, переломів кісток склепіння та основи черепа, крововиливів над твердою мозковою оболонкою, під м`які мозкові оболонки, у речовину головного мозку, дефекту лобно-скроневої частки, що по відношенню до живих осіб у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до настання смерті, прижиттєві, утворилися незадовго до настання смерті від дії тупого твердого предмету(ів), чи при ударах об такий, та знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті. Також виявлені садна та синці на кінцівках, що по відношенню до живих осіб мають ознаки легких тілесних ушкоджень, прижиттєві утворилися незадовго до настання смерті від дії тупого твердого предмету(ів), чи при ударі(ах) об такий(і), та в причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться. Враховуючи характер, локалізацію та механізм утворення тілесних ушкоджень, всі вони відповідають фазам автомобільної травми та перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті. Смерть ОСОБА_3 настала ІНФОРМАЦІЯ_1 о 16:00 год. Потерпілою від кримінального правопорушення органом досудового розслідування визнано її - ОСОБА_2 , оскільки вона є дочкою загиблого. 07 травня 2018 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, кримінальне провадження №12018040000000191 та призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на два роки. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного їй основного покарання, якщо вона протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на неї обов`язки у виді: періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлення уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Позивач зазначає, зазнала моральної шкоди, яку оцінює в 200 000 грн. Внаслідок ДТП вона отримала суттєві незгладимі моральні страждання, пов`язані із смертю батька. Втрата близької людини позбавила її радості в житті, вона назавжди залишилася без підтримки з боку найріднішої для неї людини. Глибина душевних страждань, а також душевної болі, які їй завдані у зв`язку з втратою батька, свідчить про велике горе, глибокий сум та скорботу, постійні емоційні переживання. Передчасна смерть батька стала важкою психологічною травмою для неї, як для доньки, оскільки батько був люблячий, чуйний, уважний, який приймав активну участь у її житті, приділяв їй багато уваги. Покійний був для позивача людиною, яку ніколи ніким не можна замінити. Позивачу важко та практично неможливо погодитись із втратою найріднішої людини. Наслідком пережитого стресу стали постійні емоційні переживання, порушення сну та головний біль, в результаті чого, позивач не має можливості в повні мірі відпочивати, що значно сказалося на її фізичному здоров`ї та нервовій системі. Адаптація до реальності нещастя, і душевний біль у позивача не зменшується і до теперішнього часу. На ґрунті пережитого стресу з`явився неспокій, нервування, слабкість, що супроводжується відсутністю реального оцінювання сучасного життя та вирішення будь-яких життєвих питань. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням у зв`язку із втратою єдиного і люблячого батька. Втрата батька це непоправна втрата у її житті, батько був чоловічою підтримкою у її родині та годувальником, що він активно брав участь у її житті, фінансово та морально підтримував її та її доньку - свою онуку. Також, після вчиненого ОСОБА_1 кримінального правопорушення, яким вона позбавила її самої близької людини, остання навіть не принесла вибачень та поводила себе дуже зухвало. На підставі викладеного, ОСОБА_2 просила суд стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 200 000 грн.
Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 14 січня 2020 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_3 ) моральну шкоду у розмірі 200 000 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 14 січня 2020 року змінити, зменшивши суму стягнутої моральної шкоди до 30 000 грн., посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
       Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. 
       Відповідно до ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.
       У п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб".
       З матеріалів справи вбачається, відповідач ОСОБА_1 є власником автомобіля "Suzuki Jimny", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.16).
       Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2018 року, який набрав законної сили, встановлено, ОСОБА_1 21 січня 2018 року близько 00 год. 15 хв., керуючи технічно справним автомобілем "Suzuki Jimny", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснювала рух у темний час доби при увімкненому міському освітлені про проїзній частині пр. Гагаріна по з боку вул. Телевізійній у напрямку вул. Сірка у Соборному районі, при цьому не діяла таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважною до дорожньої обстановки та її змінам, проявляючи злочинну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не обрала в установлених межах безпечної швидкості руху, на заокруглені проїжджої частини дороги ліворуч, в порушення правил п.1.3., п. 1.5., п. 2.3.б), п. 2.9.а), п. 12.1 ПДР України, втратила контроль на керуванням автомобіля, в результаті чого автомобіль "Suzuki Jimny", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у некерованому стані виїхав за межі проїзної частини дороги праворуч, і продовжуючи некерований рух, передньою лівою частиною здійснив наїзд на паркан, а передніми лівими дверима на пішохода ОСОБА_3 , який в цей момент знаходився на тротуарі (а.с.10-11). 
       В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини ОСОБА_1 , ОСОБА_3 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, синців на обличчі, переломів кісток склепіння та основи черепа, крововиливів над твердою мозковою оболонкою, під м`які мозкові оболонки, у речовину головного мозку, дефекту лобно-скроневої частки, що по відношенню до живих осіб у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до настання смерті, прижиттєві, утворилися незадовго до настання смерті від дії тупого твердого предмету(ів), чи при ударах об такий, та знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті. Також виявлені садна та синці на кінцівках, що по відношенню до живих осіб мають ознаки легких тілесних ушкоджень, прижиттєві утворилися незадовго до настання смерті від дії тупого твердого предмету(ів), чи при ударі(ах) об такий(і), та в причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться. Враховуючи характер, локалізацію та механізм утворення тілесних ушкоджень, всі вони відповідають фазам автомобільної травми та перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті. 
       Смерть ОСОБА_3 настала ІНФОРМАЦІЯ_1 о 16:00 год. Потерпілою від кримінального правопорушення органом досудового розслідування визнано позивача - ОСОБА_2 , яка є дочкою загиблого. 07 травня 2018 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, кримінальне провадження №12018040000000191 та призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на два роки. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного їй основного покарання, якщо вона протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на неї обов`язки у виді: періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлення уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
       Відповідно до приписів ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, а тому фактичні обставини встановлені вироком Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 07 травня 2018 року є преюдиційними і доведенню не підлягають.
       Позивач ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3 , та, звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, послалася на те, що внаслідок ДТП вона отримала суттєві незгладимі моральні страждання, пов`язані із смертю рідної людини - батька. Втрата близької людини позбавила її радості в житті, вона назавжди залишилася без підтримки з боку найріднішої для неї людини. Глибина душевних страждань, а також душевної болі, які їй завдані у зв`язку з втратою батька, свідчить про велике горе, глибокий сум та скорботу, постійні емоційні переживання. Передчасна смерть батька стала важкою психологічною травмою для позивача, як для доньки, оскільки батько був люблячий, чуйний, уважний, який приймав активну участь у її житті, приділяв їй багато уваги. Покійний був для позивача людиною, яку ніколи ніким не можна замінити. Позивачу важко та практично неможливо погодитись із втратою наріднішої людини. Наслідком пережитого стресу стали постійні емоційні переживання, порушення сну та головний біль, в результаті чого, позивач не має можливості в повні мірі відпочивати, що значно сказалося на її фізичному здоров`ї та нервовій системі. Адаптація до реальності нещастя, і душевний біль у позивача не зменшується і до теперішнього часу. На ґрунті пережитого стресу у позивача з`явився неспокій, нервування, слабкість, що супроводжується відсутністю реального оцінювання сучасного життя та вирішення будь-яких життєвих питань (а.с.2-5).
       У п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характері тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.
       Суд першої інстанції вірно врахував що, і у позивача і у відповідача, у кожної, перебуває на вихованні малолітня дитина, яких вони виховують самостійно, без батька (а.с.8, 104).
       Відповідач ОСОБА_1 отримує пенсію на дитину по втраті годувальника (а.с.108). 
       Відповідач ОСОБА_1 є працездатною та працює директором ТОВ "Ленд Трейд", фізичних вад не має.

       Суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що відносно невеликі доходи відповідача (з січня 2018 року по серпень 2019 року відповідачкою отримано зарплати 79734 грн. 52 коп.) не можуть бути на заваді її обов`язку по відшкодуванню завданої нею моральної шкоди позивачу (а.с.107).
       Також, судом правильно прийнято до уваги, що обставини, на які посилається відповідач як на підставу зменшення обсягу її цивільної відповідальності за шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, вже були враховані судом при ухваленні вироку щодо неї, та вона була засуджена до позбавлення волі з іспитовим строком на підставі ст.76 КК України, та до неї були застосовані найменш обтяжлива форма кримінальної відповідальності. 
       Суд повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі, оскільки позивачем доведено факт спричинення відповідачем моральної шкоди у зв"язку із втратою батька.
Доводи апеляційної скарги про неповне з"ясування судом всіх обставин справи, необгрунтоване стягнення з відповідача на користь позивача суми моральної шкоди у розмірі 200 000 грн. є безпідставними.
Доводи апеляційної скарги про недоведеність позовних вимог спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
       Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 14 січня 2020 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя 

Судді