Ухвала        
 
22 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 761/45721/16-ц
провадження № 61-9ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. розглянув заяви  ОСОБА_1 , подані представником ОСОБА_2 , про відвід суддів Верховного Суду Висоцької В. С., Литвиненко І. В., Фаловської І. М. у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», про стягнення коштів, за касаційною скаргою  ОСОБА_3 , поданою представником ОСОБА_4 , на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року,
 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_3 , третя                            особа - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», про стягнення коштів.
Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13 травня 2019 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму грошових коштів у розмірі 710 823,04 грн. 
Постановою Київського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
У січні 2020 року   ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року у вказаній справі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 січня 2020 року справу призначено судді-доповідачеві Висоцькій В. С., судді, які входять до складу колегії: Фаловська І. М., Литвиненко І. В.
Ухвалою Верховного Суду від 13 січня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її із суду першої інстанції, зупинено виконання заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 травня 2019 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
29 січня 2020 року до Верховного Суду надійшли матеріали справи № 761/45721/16-ц.
У червні 2020 року  ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подала заяви про відвід суддів Верховного Суду Висоцької В. С., Литвиненко І. В., Фаловської І. М., які обґрунтовані тим, що суддями свідомо затягується розгляд вказаної справи, оскільки не вжито жодних дій спрямованих на пришвидшення її розгляду, а небажання суду почути сторін у справі може свідчити про упереджене ставлення до одного з учасників процесу. Дані обставини викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності суддів. 
Ухвалою Верховного Суду від 18 червня 2020 року заяви ОСОБА_1 , подані представником ОСОБА_2 , про відвід суддів Верховного Суду Висоцької В. С., Литвиненко І. В., Фаловської І. М. визнано необґрунтованими та передано для вирішення іншому судді.
Відповідно до частини першої статті 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначення судді, а в разі колегіального               розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.
Згідно з протоколами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 червня 2020 року заяви  ОСОБА_1 , подані представником ОСОБА_2 , про відвід суддів Верховного Суду Висоцької В. С., Литвиненко І. В., Фаловської І. М. передано на розгляд судді Кузнєцову В. О.
У відповідності до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Згідно із частиною третьою статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Частиною восьмою статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.
За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (частина одинадцята статті 40 ЦПК України).
Вивчивши матеріали касаційного провадження та справи, вважаю, що підстав, передбачених статями 36, 37 ЦПК України, для задоволення заяв  ОСОБА_1 , поданих представником ОСОБА_2 , немає. Доводи заявника не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів Верховного Суду Висоцької В. С., Литвиненко І. В., Фаловської І. М. у вказаній справі. 
Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України,
УХВАЛИВ :
У задоволенні заяв ОСОБА_1 , поданих представником ОСОБА_2 , про відвід суддів Верховного Суду Висоцької В. С., Литвиненко І. В., Фаловської І. М. у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», про стягнення коштів, за касаційною скаргою  ОСОБА_3 , поданою представником ОСОБА_4 , на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року відмовити.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                             В. О. Кузнєцов