ПОСТАНОВА
Іменем України

15 квітня 2020 року 
Київ
справа №334/8508/16-а(2-а/334/180/17)
адміністративне провадження №К/9901/30093/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):   
Судді-доповідача - Бевзенка В.М.,
суддів: Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.,   
розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 334/8508/16-а
за позовом ОСОБА_1 
до інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта Турківа Максима Васильовича
про скасування постанови, провадження по якій відкрито   
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня                    2017 (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді - Чередниченка В.Є.,суддів:    Іванова С.М. Панченко О.М.),
ВСТАНОВИВ :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. У    грудні 2016 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач, скаржник) звернувся до суду з позовом до    інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта Турківа Максима Васильовича (далі - відповідач), в якому, просив:
- скасувати постанову серії АР №766027 від 09.12.2016 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП.
2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що інспектором роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом Турків Максимом Васильовичем незаконно розглянуто справу на місці зупинки автомобіля, чим позбавлено позивача можливості скористатися у повному обсязі правами передбаченими ст. 267 КУпАП, а також відповідачем на думку позивача було порушено вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорувано порядок встановлений статями 278, 279 КУпАП.
Позивач зазначає про те, що відповідачем незаконно розглянуто справу на місці зупинки транспортного засобу.
Короткий зміст рішення суду І інстанції
3. Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від    22 червня 2017 року адміністративний позов задоволено.
Скасовано постанову серії АР № 766027 від 09.12.2016 року по справі про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Турків Максимом Васильовичем відносно ОСОБА_1., за ч.3 ст. 122 та   ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладення на нього штрафу в розмірі 510 грн.
4. Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що висновок відповідача про вчинення позивачем даного адміністративного правопорушення ґрунтується лише на підставі складеного ним протоколу про адміністративне правопорушення.
В оскаржуваній постанові не відображено, на підставі чого посадова особа встановила наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні.   
Також суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги зазначив, що у зв`язку з відсутністю у оскаржуваній постанові посилання на пояснення свідків, це приводить до висновку про те, що пояснення свідків в данній справі не були взяті відповідачем при складенні оскаржуваної постанови.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
5. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції задоволено, постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 22 червня 2017 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено повністю.
6. Апеляційний суд вважає необгрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що суду не було надано матеріали, що були або мали бути взяті до уваги відповідачем при прийнятті рішення в адміністративній справі, оскільки в матеріалах справи наявний СД-диск з відео фіксацією вчиненого правопорушення, який був наданий в суд відповідачем разом із запереченнями на позов.   
II. АРГУМЕНТИ СТОРІН
Короткий зміст вимог касаційної скарги   
7. У литопаді 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_1., яка 27 лютого 2018 року передана на розгляд до Верховного Суду.
8. У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року, а постанову Ленінського районного суду   м. Запоріжжя від    22 червня 2017 року залишити в силі.
Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу.
9. В обґрунтування касаційної скарги скаржник вказує, що судом апеляційної інстанції не було надано оцінки належності, допустимості кожного окремого доказу по справі, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Також, на думку позивача суд апеляційної інстанції не взяв до уваги те, що при розгляді справи на місці зупинки транспортного засобу відповідачем було порушено права позивача, які передбачені ст. 268 КУпАП та проігноровано вимоги ч.2 ст. 33 КУпАП. Тому позивач вважає, що розгляд справи на дорозі, на місці зупинки траспортного засобу унеможливлює    виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо повного та об`єктивного з`ясування обставин справи.
10. Відповідачем заперечення на касаційну скаргу не надані, що не перешкоджає її розгляду по суті.   
IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
11. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 09 грудня 2016 року інспектором роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом Турків Максимом Васильовичем було винесено постанову серії АР №766027 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.   
12. В оскаржуваній постанові зазначено, що позивач, 09 грудня 2016 року об 11 год 50 хвилин в м. Запоріжжі на пр. Соборний на проти будинку 36 в бік вул. Троїцької позивач здійснив заїзд та зупинку на смугу маршрутних транспортних засобів позначеної дорожнім знаком 5.11 не обумовлену п. 17.2 ПДР, чим порушив п. 17.1 ПДР,    а також не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, чим порушив    п.2.1 підпункту г, а також свідоцтво транспортного засобу про реєстрацію чим порушив    п. 2.1 підпункту б.
Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду.
IV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА
13. 08 лютого 2020 року набрали чинності зміни до Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX, за правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.
14. Як встановлено судами попередніх інстанцій відповідачем 09.12.2016 року на підставі повноважень, наданих нормами КУпАП винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.
15. Згідно частини 3 ст.122 КУпАП за вказаною нормою відповідальність передбачена за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.
16. Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.
17. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).
18. Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
19. Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від                  10 жовтня 2001 року № 1306.
Пункт 2.4. На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в       пункті 2.1.
Відповідно до пункту 2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:
а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);
в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції;
г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил;
ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
20. Відповідно до статті 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
21. Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція).
22. Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
23. Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП України виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
24. Відповідно до п. 17.1 ПДР України на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 Знак 5.8 «Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів» або 5.11 Знак 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.
25. При цьому, пунктом 17.2 ПДР України встановлено, що водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.
26. Тобто, заїзд на смугу для маршрутних транспортних засобів дозволено під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини або для здійснення поворота праворуч з цієї смуги на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки. В інших випадках заїзд на смугу для маршрутних транспортних засобів заборонено.
Верховний Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.
27. Відповідачем до суду було надано як доказ відеодиск, з якого вбачається, що позивач надаючи пояснення щодо вчиненого ним правопорушення повідомив працівника поліції, що здійснив заборонену зупинку для вигрузки телевізора та комп`ютера. Працівником поліції було повідомлено позивача про те, що на полосу із дорожнім знаком 5.11 ПДР України заборонено заїзд для вигрузки речей, та це є порушенням п. 17.1 ПДР України, на що позивач повідомив що він це розуміє та просив обмежитись попередженням.
28. Також судом апеляційної інстанції встановлено, що при перегляді відеодиску фіксації здійсненої відповідачем під час фіксування адміністративного правопорушення, вбачається, що позивач надаючи пояснення щодо вчиненого правопорушення повідомив працівника поліції, що реєстраційний документ на транспортний засіб залишився вдома, а дія полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів закінчилася.
29. Суд погоджується з доводом суду апеляційної інстанції щодо того, що пояснення позивача, які містяться на СД-диску - є доказами відповідно до статті 251 КУпАП. Відеоматеріали з місця події, що були надані відповідачем до матеріалів справи, досліджені судами попередніх інстанцій та є доказами в адміністративній справі, оскільки вони безпосередньо свідчать про наявність чи відсутність правопорушення.
Також, постанова про адміністративне правопорушення містить пункт 8, в якому відображено, що до постанови додається СД-диск номер АР 00105, на якому відображено зафіксоване правопорушення.
30. Судом апеляційної інстанції    з пояснень позивача встановлено, що позивач                09.12.2016 року не мав при собі реєстраційного документу на транспортний засіб, що є порушенням п. 2.1 «б» ПДР України та не мав при собі діючого полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що є порушенням п. 2.1 «ґ» ПДР України та в свою чергу є складом правопорушення передбаченого частиною 1 статі 126 КУпАП.
31. Так, відповідно до положень статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
32. За загальним правилом, відповідно до ст.254 КУпАП фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.
33. Таким чином, Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для скасування постанови серії АР №766027 від 09.12.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності позивача.
34. Доводи викладені позивачем в касаційній скарзі не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та ґрунтуються на довільному тлумаченні справи.   
35. З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставин справи, Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, щодо правомірності дій відповідача, у зв`язку з чим суд дійшов до правильного висновку про    відмову у задоволенні позову.
36. Відповідно до ч. 2 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.   
37. Судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення було повно встановлено обставин справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.
38. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -   
ПОСТАНОВИВ :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.   
2. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня             2017 року у цій справі залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя - доповідач                                                              В.М. Бевзенко

Судді                                                                                Н.А. Данилевич

                                                                                Н.В. Шевцова