ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" квітня 2020 р.                                                                     Справа №914/2124/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
головуючого-судді                                                                                         Кордюк Г.Т.
суддів                                                                                                          Мирутенка О.Л.
                                                                                          Плотніцького Б.Д.

Cекретар судового засідання                                                   Матіїшин Х.В.

розглянувши апеляційні скарги Малого приватного підприємства "ГРО", вих. №2124-3 від 03.01.2010 (вх. №01-05/120/20 від 09.01.2010), та Львівського міського комунального підприємства "Львівводоканал", вих. №Вд141-20  від 11.01.2020 (вх. №01-05/179/20 від 14.01.2020) 
на рішення  Господарського суду Львівської області від 12.12.2019 (повне рішення складено 17.12.2019)
у справі №914/2124/19 (суддя Коссак С.М.)
за позовом: Малого приватного підприємства "ГРО", м. Львів
до відповідача:  Львівського міського комунального підприємства "Львівводоканал", м. Львів
про стягнення 173  319,43 грн.

За участю представників від:
позивача:  Гарбузюк Р.О. - директор;
відповідача:  не з`явився;

ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2019 року Мале приватне підприємство "ГРО" звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Львівського міського комунального підприємства "Львівводоканал" 164 198,71 грн. збитків від втраченої вигоди та 9  121,72 грн. інфляційних втрат.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 06.03.2018 відповідач протиправно припинив постачання питної води у будівлю позивача, що слугувало підставою для розірвання 30.03.2018 в односторонньому порядку орендарем договору оренди №01-18 від 24.01.2018, укладеного між МПП «ГРО» та ТОВ «Центр муніципального розвитку». Відтак, МПП «ГРО» було завдано збитків (втраченої вигоди) у зв`язку з неотриманням доходів - орендної плати. Вказані обставини встановлені рішенням Господарського суду Львівської області від 12.11.2018 у справі №914/1260/18, яким стягнуто з відповідача на користь позивача втрачену вигоду за період з 06.03.2018 по 30.06.2018. Лише 12.04.2019  відповідачем здійснено пуск води до будівлі позивача, а 01.10.2019 МПП «ГРО» та АТ «Львівгаз» склали акт приймання-передачі майна в оренду. З огляду на наведене, позивач просить сягнути  з відповідача збитки від втраченої вигоди за період з 01.07.2018 по 30.09.2019, зазначаючи, що з 01.10.2019 МПП «ГРО» отримуватиме доходи - орендну плату від АТ «Львівгаз».
Окрім того, зважаючи на те, що кошти на виконання рішення суду у справі №914/1260/18  (збитки від упущеної вигоди за період з 06.03.2018 по 30.06.2018) перераховані позивачу лише 15.04.2019, а збитки за період з липня 2018 року по вересень 2019 року не відшкодовані на час подання позову, позивач просив суд стягнути з відповідача  інфляційні втрати за період з березня 2018 року по травень 2019 року.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.12.2019 у справі №914/2124/19 позовні вимоги задоволено частково. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 105   858,07 грн. збитків від втраченої вигоди, 1   327,94 грн. інфляційних втрат та 1607,79 грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Приймаючи вказане рішення у справі, місцевий господарський суд  виходив з того, що:
- для покладення на особу відповідальності - відшкодування збитків у вигляді втраченої вигоди необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та завданими збитками, вина;
- протиправність поведінки відповідача полягає у порушенні господарського зобов`язання забезпечити безперебійне водопостачання води в будівлю позивача. Обставини припинення водопостачання 06.03.2018 і відсутності подачі води протягом строку з 06.03.2018 по 13.07.2018 встановлені рішенням господарського суду Львівської області від 12.11.2018 року у справі №914/1260/18, за яким з відповідача стягнуто збитки у розмірі 41 012,49грн. за період з 06.03.2018 по 30.06.2018;
- збитки позивача полягають у неодержанні доходів від орендної плати, які він міг реально отримати від ТзОВ "Центр муніципального розвитку" на підставі Договору оренди №01-18 від 24.01.2018;
- наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача і неотриманими позивачем доходами підтверджується попередженням Орендаря від 19.03.2018 та повідомленням про розірвання договору оренди від 30.03.2018, з яких вбачається, що причиною розірвання договору стала неможливість використання орендованих приміщень саме у зв`язку із відсутністю води;
- у правовідношенні про відшкодування збитків наявність вини відповідача презюмується;
-  оскільки 12.04.2019 складено Акт врізки у водопровідну мережу і з цього моменту неправомірні дії відповідача, які стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила позивача можливості отримати прибуток були усунуті, суд дійшов до висновку про стягнення з  відповідача на користь позивача збитків у розмірі 105 858,07грн. за період з 01.07.2018 по 12.04.2019 та відсутність підстав для нарахування збитків за період з 13.04.2019 по 30.09.2019;
-           позивач необгрунтовано розрахував втрати від інфляції з розрахунку орендної плати за період з 06.03.2018 по 30.06.3018 помісячно;
- обгрунтованим є  нарахування інфляційних втрат на суму збитків - неотриманих доходів (втраченої вигоди) у розмірі 41  012,49 грн., що встановлена у рішенні Господарського суду Львівської області від 12.11.2018 у справі №914/1260/18 за період з грудня 2018 року по березень 2019 року (15.04.2019 - день відшкодування збитків, що встановлений постановою Західного апеляційного господарського суду від 11.06.2019 у справі №914/1260/18), а не на щомісячне нарахування орендної плати, яку б позивач міг отримати від здачі майна в оренду;
- суд здійснивши перерахунок інфляційних втрат на суму 41 012,49 грн. з грудня 2018 по березень 2019, дійшов до висновку, що стягненню підлягає 1  327,94 грн. інфляційних втрат.
Не погодившись з вказаним рішенням  суду першої інстанції, Мале приватне підприємство "ГРО" та  Львівське міське комунальне підприємство "Львівводоканал" звернулись до Західного апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами.
Мале приватне підприємство "ГРО" у апеляційній скарзі просить рішення Господарського суду Львівської області від 12.12.2019 у справі №914/2124/19 змінити в частині відмови у задоволенні позовних вимог та стягнути з відповідача 173 319,43 грн.
Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу, позивач зазначає, що:
- судом першої інстанції не враховано, що підставою нарахування збитків є неотримання позивачем доходів, які він міг отримувати як орендну плату, а не  припинення водопостачання, яке було підставою розірвання договору і складовою частиною цивільного правопорушення;
- суд першої інстанції не  врахував, що відновлення водопостачання 12.04.2019,  з урахуванням розірвання договору оренди 30.03.2018, не призвело до автоматичного отримання доходів позивачем оскільки останньому необхідно було здійснити пошук іншого орендаря, укласти з ним інший договір і передати приміщення за актом приймання-передачі. Отже, протиправна поведінка відповідача припинилась 12.04.2019, але її наслідки продовжували існувати до 01.10.2019;
- відмовляючи у стягнення 7  793,78 грн. інфляційних втрат, суд першої інстанції невірно застосував п.3 ч.2 ст. 11,ч.3 ст. 22 і ч.2 ст. 625 ЦК України, оскільки у відповідача, в період втрати позивачем доходу, кожного місяця виникало грошове зобов`язання з відшкодування майнової шкоди у сумі неотриманої орендної плати відповідно до п 4.6. договору оренди від 24.01.2018 №1-18, яким передбачено, що орендна плата вноситься орендарем щомісячно до 6 числа наступного місяця за текучий місяць;
- висновок суду про можливість нарахування інфляційних втрат виключно на суму збитків, що стягнута судом у справі №914/1260/18, не відповідає висновку Великої Палати Верховного суду, викладеному у постанові від 19.06.2019 у справі №703/2718/16-ц.
Львівське міське комунальне підприємство "Львівводоканал"  у апеляційній скарзі просить рішення Господарського суду Львівської області від 12.12.2019 у справі №914/2124/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу, відповідач зазначає, що:
- відповідно до  пояснень свідків - працівників ЛМКП «Львівводоканал» будівля, яку МПП «ГРО» здає в оренду, знаходиться в аварійному стані та не  надається для експлуатації без ремонту. Відтак, важливо отримати інформацію чи на даний момент договір оренди чинний та виконується ПАТ «Львівгаз»;
- позивач не надав належних, допустимих та достовірних доказів відсутності  води в існуючих мережах водопостачання за період з 01.07.2018 по 30.09.2019, зокрема існуючих мереж ПрАТ «Мікроприлад», до яких на той момент був приєднаний позивач;
- у діях ЛМКП «Львіводоканал» відсутня вина у заподіянні збитків позивачу, оскільки відповідач не міг здійснювати водопостачання з своїх мереж у будівлю МПП «ГРО» - вода в будівлю МПП «ГРО» поступала з мереж ПрАТ «Мікроприлад», відповідач не мав права надавати позивачу  під`єднання до своїх мереж  через невиконані технічні умови позивачем;
-12.04.2019 було проведено врізку внутрішньобудинкової  водопровідної мережі будівлі МПП «ГРО» у внутрішню водопровідну мережу РЕД-5 ЛМКП «Львівводоканал», а відтак ніякої неправомірної поведінки та наявної завданої шкоди зі сторони відповідача немає;
- розрахунки позивача розміру завданих збитків є теоретичними, побудовані на можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені відповідними документами.
Аналогічні за змістом доводи викладені і у відзиві Львівського міського комунального підприємства "Львівводоканал"  на апеляційну скаргу Малого приватного підприємства «ГРО».
14.02.2020 до суду від Малого приватного підприємства «ГРО» поступив відзив на апеляційну скаргу Львівського міського комунального підприємства "Львівводоканал", в якому позивач, зокрема, зазначає, що:
- обставина порушення відповідачем умов договору - незабезпечення безперебійного водопостачання встановлена рішенням Господарського суду Львівської області у справі №914/1260/18, яке набрало законної сили, а тому не підлягає повторному доказуванню;
- доводи відповідача про відсутність вини та протиправної поведінки є безпідставними, оскільки обов`язок відповідача забезпечити безперебійне водопостачання у точку приймання-передачі послуг передбачений договором;
- доводи скаржника про нереальність отримання доходів позивачем у спірному періоді спростовуються умовами договору оренди від 24.01.2018 №01-18, зокрема і щодо строку його дії, та правилами ст. 629 ЦК України щодо обов`язковості договору до виконання сторонами.
Автоматизованою системою документообігу суду справу  №914/2124/19 розподілено до розгляду судді - доповідачу Кордюк Г.Т. Введено до складу судової колегії суддів Мирутенка О.Л. та Плотніцького Б.Д..
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 апеляційну скаргу Малого приватного підприємства "ГРО" на рішення  Господарського суду Львівської області від 12.12.2019 у справі №914/2124/19 залишено без руху.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.01.2020 апеляційну скаргу Львівського міського комунального підприємства "Львівводоканал" на рішення  Господарського суду Львівської області від 12.12.2019 у справі №914/2124/19 залишено без руху.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 відкрито   апеляційне  провадження  за апеляційною скаргою Малого приватного підприємства "ГРО" на рішення  Господарського суду Львівської області від 12.12.2019 у справі №914/2124/19, розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 24.02.2020.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 30.01.2020 відкрито   апеляційне  провадження  за апеляційною скаргою Львівського міського комунального підприємства "Львівводоканал" на рішення  Господарського суду Львівської області від 12.12.2019 у справі №914/2124/19, розгляд апеляційної скарги призначено до спільного розгляду з апеляційною скаргою Малого приватного підприємства "ГРО" в судовому засіданні на 24.02.2020.
В судовому засіданні 24.02.2020 за згодою представників сторін  оголошено перерву по розгляду апеляційних скарг до 23.03.2020.
З врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", рекомендацій Ради суддів України, розпорядження голови Західного апеляційного господарського суду від 16 березня 2020 року №06-41/01, з метою попередження розповсюдження коронавірусної інфекції (COVID-19), ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 18.03.2020 відкладено розгляд справи №914/2124/19 в межах розумного строку.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 розгляд апеляційних скарг призначено в судовому засіданні на 27.04.2020.
В судове засідання 27.04.2020 прибув представник позивача.
Відповідач участі уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечив, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
27.04.2020 на електронну адресу суду від представника Львівського міського комунального підприємства "Львівводоканал" поступило клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ч.2 ст. 170 ГПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.
Відповідно до ч.8 ст. 42 ГПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).
Згідно з ч. 1  ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".
Статтею 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги" визначено, що кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа.
Оскільки клопотання представника відповідача  про відкладення розгляду справи не містить кваліфікованого цифрового підпису, що підтверджується довідкою провідного спеціаліста відділу документального забезпечення Західного апеляційного господарського суду, суд не оцінює таке як належно підписаний документ та не розглядає вказане клопотання.
Відповідно до ч.1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях.
Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Аналогічне положення викладене і у ч.12 ст. 270 ГПК України.
Оскільки відповідач належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, явка сторін  у судове засідання судом не визнавалася обов`язковою, представник відповідача в судовому засіданні 24.02.2020 надала суду свої пояснення по суті даного спору та апеляційних скарг, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи та заперечення, викладені у  апеляційній скарзі, просив рішення Господарського суду Львівської області від 12.12.2019 у справі №914/2124/19 змінити в частині відмови у задоволенні позовних вимог та стягнути з відповідача 173    319,43 грн.
Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права зазначає наступне:
Як вбачається з матеріалів справи, 29.08.2001 між МПП "ГРО" та ЛМКП "Львівводоканал" укладено договір №303532 на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до каналізаційної мережі, за умовами якого відповідач зобов`язувався забезпечити безперебійне постачання питної води, яка по якості відповідає встановленим вимогам, в об`ємі (ліміті) 15,0 куб.м. на місяць.
24.01.2018 між Малим приватним підприємством "ГРО" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр муніципального розвитку" укладено договір оренди №01-18 та додаткову угоду №1 до Договору.
Відповідно до п. 1.1. даного договору, Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду частину приміщень нежитлової будівлі за адресою м. Львів, вул.. Міжгірна, 52 , загальною площею 406,80 квадратних метрів.
Згідно п.п. 3.1.2. договору, Орендар має право користуватися комунікаціями будівлі: системами електропостачання, газопостачання, опалення та водопостачання і водовідведення.
Пунктом 4.2. договору зазначено, що платіж за користування майном сторонами встановлено у розмірі, еквівалентному одному долару США по офіційному курсу Національного банку України станом на останній робочий день кожного текучого місяця оренди за один квадратний метр орендованої площі за повний місяць оренди з урахування податку на додану вартість. Платіж обчислюється у гривнях.
У п.п. 4.2.2. вказано, якщо Орендар протягом місяця дії цього Договору користується майном неповний місяць, то платіж за цей місяць підлягає перерахунку з розрахунку кількості календарних днів користування у співвідношенні до загальної  кількості календарних днів у цьому місяці.
Згідно з п.п. 4.2.3. Договору, якщо з незалежних від нього причин Орендар тимчасово не має доступу до орендованого майна, або у орендованих приміщеннях не було електроенергії та/чи води, або не працювала каналізація, то платіж за такий місяць обчислюється з врахуванням положень п.п. 4.2.2. цього договору.
Сторони погодили, що Орендар має право розірвати договір в односторонньому порядку, незалежно від причин настання відповідних обставин не з вини Орендаря, шляхом вручення/направлення Орендодавцю письмового повідомлення про розірвання договору, зокрема, у разі відсутності води та/чи неможливості користування каналізацією протягом 7 календарних днів підряд.
06.03.2018 постачання питної води у будівлю позивача було припинено, що підтверджується актом про відсутність питної води від 16.03.2018, складеного та підписаного за участю директора МПП "ГРО" та представника незацікавленої сторони ТОВ "Центр муніципального розвитку". Електронним листом від 06.03.2018 позивач звернувся до відповідача із повідомленням про факт припинення водопостачання.
19.03.2018 представником ТзОВ "Центр муніципального розвитку" (Орендар) на адресу позивача скеровано лист із зазначенням того, що у разі подальшої відсутності води у орендованих приміщеннях, Орендар розірве договір №01-18 від 24.01.2018 в односторонньому порядку.
30.03.2018 позивачем було отримано письмове повідомлення про розірвання договору оренди №01-18 від 24.01.2018. Сторонами складено та підписано Акт про повернення з оренди приміщення та інвентаря.
  Вказані обставини встановлені рішенням Господарського суду Львівської області від 12.11.2018, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.02.2018, у справі №914/1260/18 за позовом Малого приватного підприємства "ГРО" до Львівського комунального підприємства "Львіводоканал" про стягнення 14 519,70 грн. неустойки та 41 012,49 грн. 
Відповідно до ч.4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.11.2018 у справі №914/1260/18, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.02.2018, позов задоволено повністю. Стягнено з Львівського комунального підприємства "Львіводоканал" на користь Малого приватного підприємства "ГРО" 14 519,70 грн. неустойки за період з 06.03.2018 по 13.07.2018, 41 012,49 грн. втраченої вигоди за період з 06.03.2018 по 30.06.2018 та 1 762 грн. судового збору.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 11.06.2019 у справі №914/1260/18 визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця  Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Скопа Тараса Андрійовича при виконанні наказу Господарського суду Львівської області від 12.12.2018 у справі №914/1260/18. 
При цьому, судом встановлено, що платіжним дорученням №3250 від 27.03.2019 боржник (ЛМКП "Львівводоканал") перерахував на рахунок Личаківського ВДВС кошти   на погашення заборгованості, присудженої до стягнення рішенням суду у справі №914/1260/18. Личаківський ВДВС  перерахував кошти  на рахунок стягувача  лише 15.04.2019  платіжним дорученням №4302.
12.04.2019 представниками МПП "ГРО", ТзОВ "КББ-БУД" та Личаківської РЕД ЛМКП "Львівводоканал" складено Акт врізки у водопровідну мережу про те, що на виконання рішення Господарського суду Львівської області від 13.08.2012 у справі №5015/2462/12 виконано роботи з врізки внутрішньооблікової водопровідної мережі будівлі МПП "ГРО" по вул. Міжгірній,52 у м. Львові у внутрішню водопровідну мережу РЕД-5 ЛМКП "Львівводоканал" по вул. Міжгірній, 50 у м. Львові. Зауважень до робіт немає. ЛМКП "Львівводоканал" здійснено пуск води, після виконання врізки вода надходить у будівлю МПП "ГРО", течі відсутні.   
01.10.2019 позивачем як орендодавцем нежитлових приміщень та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" як орендарем на виконання умов договору оренди від 30.04.2019 № 01-19/205790-15489-19 підписано Акт приймання - передачі майна в оренду.
Мале приватне підприємство "ГРО" звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом у даній справі про стягнення з Львівського міського комунального підприємства "Львівводоканал" 164 198,71 грн. збитків від втраченої вигоди за період з 01.07.2018 по 30.09.2019  та 9  121,72 грн. інфляційних втрат за період з березня 2018 по квітень 2019.
Оцінивши матеріали справи та докази, що містяться у ній, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне:
За змістом положень статей  15,  16 ЦК України  кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Стаття 11 ЦК України встановлює, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до ч. 2 ст.22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Статтею 225 ГК України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані.
Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18.05.2016 у справі № 6-237цс16, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 750/8676/15-ц (провадження № 14-79цс18).
Для покладення на особу відповідальності відшкодування збитків у вигляду втраченої вигоди необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та завданими збитками, вина. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що протиправність поведінки відповідача полягає у порушенні господарського зобов`язання забезпечити безперебійне водопостачання води в будівлю позивача, яке виникло з п.п. 2.1.1. Договору №303532, доказами припинення водопостачання 06.03.2018  і відсутністю подачі води протягом строку з 06.03.2018  по 13.07.2018. Ця обставина встановлена рішенням господарського суду Львівської області від 12.11.2018 року у справі №914/1260/18, яким з відповідача стягнуто збитки у розмірі 41 012,49грн. за період з 06.03.2018 по 30.06.2018.
У даній справі позивач просить стягнути збитки за період з 01.07.2018 по 30.09.2019 (момент укладення акту приймання-передачі  нежитлових приміщень в оренду).
В матеріалах справи відсутні, а відповідачем не подані суду докази відновлення водопостачання до будівлі позивача після 13.07.2018 до 12.04.2019 ( дата складання акту врізки у водопровідну мережу,  яким зафіксовано, що ЛМКП "Львівводоканал" здійснено пуск води).
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції відхиляє покликання відповідача на те, що позивач не надав належних, допустимих та достовірних доказів відсутності  води в існуючих мережах водопостачання з 01.07.2018.
Збитки позивача полягають у неодержанні доходів від орендної плати, які він міг реально отримати від ТзОВ "Центр муніципального розвитку" на підставі Договору оренди №01-18 від 24.01.2018, оскільки у зв`язку із відсутністю води позивач не отримав доходів від орендної плати, на які він реально міг розраховувати у зв`язку із наданням послуг оренди.
Наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача і неотриманими позивачем доходами підтверджується попередженням Орендаря від 19.03.2018  та повідомленням про розірвання договору оренди від 30.03.2018, з яких вбачається, що причиною розірвання договору стала неможливість використання орендованих приміщень саме у зв`язку із відсутністю води
У правовідношенні про відшкодування збитків наявність вини відповідача презюмується. Відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Відповідачем не доведено відсутності його вини. При цьому, суд апеляційної інстанції відхиляє покликання відповідача на те, що у діях ЛМКП «Львіводоканал» відсутня вина у заподіянні збитків позивачу, оскільки відповідач не міг здійснювати водопостачання з своїх мереж у будівлю МПП «ГРО» - вода в будівлю МПП «ГРО» поступала з мереж ПрАТ «Мікроприлад», відповідач не мав права надавати позивачу  під`єднання до своїх мереж  через невиконані технічні умови позивачем, оскільки рішенням Господарського суду Львівської області від 13.08.2012 у справі №5012/2462/12 встановлено, що МПП "ГРО", як абонент, є особою, що безпосередньо підключена до мереж ЛМКП "Львівводоканал". Аналогічні обставини встановлено і у рішенні Господарського суду Львівської області від 18.09.2017 у справі № 914/921/17. Тобто, судом встановлено, що мережі позивача безпосередньо підключені до мереж відповідача, а не третьої особи.
Окрім того, зазначеними рішеннями, наявними у матеріалах справи, встановлено, що позивач не має обов`язку повторно отримувати Технічні умови, оскільки такі ним вже отримано, а також не зобов`язаний повторно виготовляти Проект водомірного вузла, оскільки ним такий вже виготовлено та погоджено зі стороною відповідача.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача збитків.
Позивач просить стягнути з відповідача збитки за період з 01.07.2018 по 30.09.2019, оскільки 01.10.2019 між позивачем як орендодавцем нежитлових приміщень та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" як орендарем підписано Акт приймання - передачі майна в оренду на виконання умов договору оренди від 30.04.2019 № 01-19/205790-15489-19. 
Однак, враховуючи те, що 12.04.2019 складено Акт врізки у водопровідну мережу, у якому зазначено, що виконано роботи з врізки внутрішньооблікової водопровідної мережі будівлі МПП "ГРО" по вул. Міжгірній,52 у м. Львові у внутрішню водопровідну мережу РЕД-5 ЛМКП "Львівводоканал" по вул. Міжгірній, 50 у м. Львові, ЛМКП "Львівводоканал"  здійснено пуску води, після виконання врізки вода надходить у будівлю МПП "ГРО", течі відсутні, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про стягнення з відповідача збитків з 01.07.2018 по 12.04.2019 у розмірі 105  858,07грн.
Покликання позивача на те, що наслідки протиправної поведінки відповідача продовжували існувати до 01.10.2019, оскільки  відновлення водопостачання 12.04.2019 не призвело до автоматичного отримання доходів позивачем, судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки, як зазначалось вище, для покладення на особу відповідальності -відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення,  а з 12.04.2019 протиправна поведінка відповідача припинилась, причина, які позбавила позивача можливості отримати прибуток була усунута.
Окрім того, як вбачається з Акту приймання - передачі майна в оренду від 01.10.2019, договір оренди між позивачем як орендодавцем нежитлових приміщень та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" було укладено ще 30.04.2019.
Суд апеляційної інстанції відхиляє покликання відповідача на те, що розрахунки позивача розміру завданих збитків не підтверджені відповідними документами, оскільки позивачем здійснено розрахунок упущеної вигоди відповідно до п.4.2. Договору оренди №01-18 від 24.01.2018, укладеного між Малим приватним підприємством "ГРО" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр муніципального розвитку".
Окрім того, позивач просив суд стягнути з відповідача  інфляційні втрати за період з березня 2018 року по травень 2019 року, зважаючи на те, що кошти на виконання рішення суду у справі №914/1260/18  (збитки від упущеної вигоди за період з 06.03.2018 по 30.06.2018) перераховані позивачу лише 15.04.2019, а збитки за період з липня 2018 року по вересень 2019 року не відшкодовані на час подання позову.
Розрахунок втрат від інфляції позивач подає з розрахунку орендної плати за період з 06.03.2018 по 30.06.3018 помісячно, стягнуті судом у справі №914/1260/18  як збитки та нарахувань орендної плати за період з липня 2018 року по квітень 2019 року (останній день оплати збитків у розмірі 41  012,49грн. 15.04.2019р.) та як неотриманий прибуток від орендної плати з розрахунку помісячної орендної плати, яка була б нарахована і сплачена ТзОВ "Центр муніципального розвитку" у випадку дії договору  оренди №01-18 від 24.01.2018 за період з березня 2018 року по квітень 2019 року з врахуванням індексу інфляції.
Відповідно до статті  611 ЦК України  в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно із частиною другою статті  625 ЦК України  в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
          Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).
          Отже, у ст.625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Аналогічна позиція викладена у  постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц.
У ч. 2 ст. 625 ЦК України зазначено, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. 
За змістом статей 524, 533 - 535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. 
З набранням чинності рішення суду про відшкодування шкоди у боржника виникає зобов`язання сплатити точно визначений розмір шкоди, однак саме зобов`язання виникло між сторонами із заподіяння шкоди. 
Зобов`язання не є таким, що виникло з рішення суду. Це зобов`язання з відшкодування шкоди, в якому рішенням суду визначено конкретний розмір завданої шкоди та констатовано про наявність зобов`язання між сторонами. 
Оскільки відшкодування шкоди можливе і в грошовій формі, то у даному випадку між сторонами виникло грошове зобов`язання, так як одна сторона зобов`язана сплатити певну, визначену грошову суму стягувачу. 
Вказана правова позиція  викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019  у справі № 703/2718/16-ц.
Відтак, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат у розмірі 1 327,94 грн., нарахованих на суму збитків - втраченої вигоди у розмірі 41  012,49 грн., що встановлена у рішенні Господарського суду Львівської області від 12.11.2018 у справі №914/1260/18 за період з грудня 2018 року по березень 2019 року (15.04.2019 день відшкодування збитків, що встановлений постановою Західного апеляційного господарського суду від 11.06.2019 у справі №914/1260/18).
При цьому, суд апеляційної інстанції відхиляє покликання позивача на те, що у відповідача, в період втрати позивачем доходу, кожного місяця виникало грошове зобов`язання з відшкодування майнової шкоди у сумі неотриманої орендної плати відповідно до п 4.6. договору оренди від 24.01.2018 №1-18, оскільки між сторонами виникло грошове зобов`язання не зі сплати орендної плати,  а із заподіяння шкоди і саме з набранням чинності рішення суду про відшкодування шкоди у боржника виникло зобов`язання сплатити точно визначений розмір такої шкоди.
Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 12.12.2019  у справі №914/2124/19 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає.
Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків, наведених в оскаржуваному рішенні.
Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції  покласти на скаржників в порядку ст.ст.129, 282 ГПК України.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, 

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:
1.          Рішення Господарського суду Львівської області від 12.12.2019  у справі №914/2124/19 залишити без змін, апеляційну скаргу Малого приватного підприємства "ГРО" та апеляційну скаргу Львівського міського комунального підприємства "Львівводоканал"  - без задоволення.
2.          Постанова набирає законної сили з моменту  прийняття.
3.          Порядок та строк оскарження встановлені ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя                                                                           Кордюк Г.Т.

Суддя                                                                                                 Мирутенко О.Л.
          
          Суддя                                                                                                 Плотніцький Б.Д.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 06.05.2020