УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 2-757/11/2211
Провадження № 22-ц/4820/992/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

27 травня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Талалай О.І. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., П`єнти І.В.,
секретар судового засідання Гриньова А.М.,
з участю в режимі відеоконференції 
представника відповідачів ОСОБА_5 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №2- 757/11/2211 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на повторне заочне рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06 квітня 2012 року (суддя Гаврищук Л.П.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :
У серпні 2011 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - Банк), звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначало, що 22 квітня 2008 року з ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №CL29243, згідно з умовами якого надано кредит у розмірі 18500 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 24% річних, а в разі порушення зобов`язань - підвищена процентна ставка 72% річних на строк до 25 березня 2015 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 22 квітня 2008 року з ОСОБА_4 був укладений договір поруки №СL29243. ОСОБА_3 свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, останній платіж сплачений 10 грудня 2008 року. Станом на 18 жовтня 2010 року заборгованість становить 160641,36 грн, що еквівалентно 20311,21 доларів США, у тому числі: 42131,08 грн - прострочена заборгованість за кредитом, що еквівалентно 5326,98 доларів США; 99546,71 грн - не погашений кредит, що еквівалентно 12586,51 доларів США; 18498,91 грн - не сплачені проценти, що еквівалентно 2338,97 доларів США; 464,65 грн - підвищені проценти, що еквівалентно 58,75 доларів США.
Тому, Банк просив стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у розмірі 160641,36 грн. 
Заочним рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької від 07 грудня 2011 року позов задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 160641,36 грн.
Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 лютого 2012 року заочне рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 07 грудня 2011 року скасовано, справу призначено до судового розгляду.
Повторним заочним рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06 квітня 2012 року стягнуто солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитом і процентами в розмірі 160641,36 грн. Вирішено питання про судовий збір.
Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23 квітня 2019 року заяви ОСОБА_4 і ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06 квітня 2012 року залишено без задоволення. 
27 травня 2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали апеляційні скарги на повторне заочне рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06 квітня 2012 року. 
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 16 липня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами відповідачів на повторне заочне рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06 квітня 2012 року. 
Постановою Верховного Суду від 18 березня 2020 року касаційна скарга, подана ОСОБА_5 , в частині вимог ОСОБА_4 залишена без задоволення. Касаційна скарга, подана ОСОБА_5 , в частині вимог ОСОБА_3 задоволена. Ухвала Хмельницького апеляційного суду від 16 липня 2019 року в частині відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 скасована. Справа в цій частині передана до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. В іншій частині ухвала Хмельницького апеляційного суду від 16 липня 2019 року залишена без змін.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, просив його скасувати та ухвалити нове рішення. Посилається на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права. Він не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що позбавило його можливості заявити про пропуск позивачем позовної давності. Судові повістки повернуті до суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Він позов визнає. Проте, суд безпідставно задовольнив позовні вимоги до ОСОБА_4 , оскільки порука припинена. Кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язання не пред`явив вимогу до поручителя. 
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 15 квітня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та залучено до участі в справі правонаступника позивача Акціонерного товариства «Універсал Банк» Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія з Управління Активами «Прімоколект-Капітал».
Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України).
06 квітня 2012 року в справі ухвалено повторне заочне рішення. 
Матеріали справи не містять відомостей належного повідомлення ОСОБА_3 про розгляд судом справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
На підставі ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: 
1) день вручення судової повістки під розписку;
2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи;
3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;
4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Як вбачається з матеріалів справи, надіслана ОСОБА_3 судова повістка повернулася з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», що не може бути визнано належним повідомленням про розгляд справи.
Відповідач наявність підстав для скасування судового рішення в апеляційній скарзі обґрунтовує, у тому числі, порушенням судом норм процесуального права внаслідок розгляду справи без його участі та не повідомлення про дату та час такого розгляду. Ці доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.
З огляду на викладене, повторне заочне рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.
Встановлено, що 22 квітня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» і ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №CL29243, згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 18500 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитним коштами в розмірі 24% річних, а в разі порушення зобов`язань - 72% річних на строк до 25 березня 2015 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 22 квітня 2008 року між Банком і ОСОБА_4 був укладений договір поруки №СL29243, відповідно до умов якого поручитель зобов`язалася відповідати за невиконання ОСОБА_3 усіх його зобов`язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №CL29243 від 22 квітня 2008 року, в повному обсязі як існуючих, так і таких, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність поручителя та боржника є солідарною. Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, останній платіж сплачений 10 грудня 2008 року. Станом на 18 жовтня 2010 року заборгованість за кредитним договором становить 160641,36 грн, що еквівалентно 20311,21 доларів США, у тому числі: 42131,08 грн - прострочена заборгованість за кредитом, що еквівалентно 5326,98 доларів США; 99546,71 грн - не погашений кредит, що еквівалентно 12586,51 доларів США; 18498,91 грн - не сплачені проценти, що еквівалентно 2338,97 доларів США; 464,65 грн - підвищені проценти, що еквівалентно 58,75 доларів США.
14 листопада 2016 року між ПАТ «Універсал Банк» і ТОВ Компанія з Управління Активами «Прімоколект-Капітал» був укладений договір про відступлення права вимоги №UB-OP/16-132, за яким Банк передав належне йому право вимоги до боржників, що виникло з кредитних договорів, у тому числі й до ОСОБА_3 (кредитний договір №CL29243 від 22 квітня 2008 року) на суму 519561,68 грн.
Наведене підтверджується матеріалами справи.
При задоволенні позову та стягненні з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованості за кредитним договором суд виходив з того, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Поручитель несе солідарну відповідальність з боржником.
Проте, такий висновок суду не в повній мірі відповідає обставинам справи та вимогам закону.
На підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 554 ЦК України в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, якщо інше не встановлено договором поруки.
За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.
Пунктом 4.2. договору поруки від 22 квітня 2008 року визначено, що порука припиняється із припиненням всіх зобов`язань боржника за основним договором, що забезпечується такою порукою.
Така умова договору поруки не може розглядатися як установлення строку припинення поруки, оскільки це не відповідає вимогам  ст. 252 ЦК України, відповідно до якої строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
Отже, строк припинення поруки в договорі не встановлений.
Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при неналежному виконанні позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором строк пред`явлення кредитором вимоги до поручителя про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку виконання зобов`язання у повному обсязі або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.
Як вбачається з матеріалів справи, 23 червня 2010 року Банк надіслав ОСОБА_3 вимогу про сплату всієї заборгованості за кредитним договором у сумі 20252,46 доларів США протягом 5 днів з дати отримання вимоги за договором кредиту.
Згідно з п. 9.1. кредитного договору №CL29243 від 22 квітня 2008 року кредитор може достроково витребувати погашення всієї суми кредиту за цим договором у разі прострочення позичальником сплати щомісячного платежу та/або його частини (чергового платежу за кредитом та/або процентів за користування кредитом) та/або сплати інших грошових зобов`язань позичальника за цим договором строком 90 календарних днів та більше.
Після направлення повідомлення кредитора про визнання терміну повернення кредиту таким, що настав, сукупна заборгованість позичальника вважається простроченою та підлягає поверненню у терміни вказані в такому повідомленні кредитора (п. 9.3. кредитного договору).
Банк у червні 2010 року скористався правом на повернення кредиту достроково та відповідно до наведених вище норм права мав би протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання пред`явити вимогу до поручителя.
У матеріалах справи відсутні відомості про пред`явлення такої вимоги до ОСОБА_4 у встановлений законом строк.
Позов до суду поданий у серпні 2011 року. Тому, порука є припиненою і в позові до поручителя необхідно відмовити.
У зв`язку з наведеним, слушними є доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про припинення поруки.
Позовні вимоги до боржника підлягають задоволенню частково з таких підстав.
Оскільки строк виконання зобов`язання настав у червні 2010 року, то проценти за користування кредитними коштами, нараховані в період з липня 2010 року по 18 жовтня 2011 року (дата визначення боргу згідно з позовними вимогами), стягненню не підлягають.
Частиною 1 ст. 1048 К України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За умовами договору в межах строку кредитування позичальник мав повертати кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами відповідно до умов договору. Починаючи з липня 2010 року в нього виник обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги Банком повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. 
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України вимоги про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. 
Згідно з вимогою кредитора від 23 червня 2010 року заборгованість за кредитним договором складає 20252,46 доларів США.
Із змісту позовної заяви вбачається, що Банк просив стягнути заборгованість за кредитним договором у гривнях.
На підставі ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Крім того, в зв`язку з відступленням Банком права вимоги ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню саме на користь товариства.
Матеріали справи не містять відомостей про наявність у ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями.
Отже, заборгованість за договором підлягає стягненню в гривнях.
В силу ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. 
На час розгляду справи за курсом НБУ (26,9) зазначена заборгованість складає 544791,17 грн.
Проте, відповідно до договору про відступлення права вимоги №UB-OP/16-132 від 14 листопада 2016 року та реєстру боржників Банк відступив право вимоги до ОСОБА_3 , що виникло з кредитного договору, на суму 519561,68 грн.
Зазначена сума заборгованості підлягає стягненню з боржника на користь ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал».
Документально підтверджені судові витрати позивача згідно з ч. 1 і ч. 13 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог (95,4%) у сумі 1721,40 грн необхідно стягнути з відповідача.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 задовольнити частково. 
Повторне заочне рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06 квітня 2012 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» (місцезнаходження вул. Сурикова, 3 А, м. Київ, ІК ЄДРПОУ 36676934) заборгованість за кредитним договором у сумі 519561 грн 68 коп (п`ятсот дев`ятнадцять тисяч п`ятсот шістдесят одна грн 68 коп) і судові витрати в сумі 1721 грн 40 коп (одна тисяча сімсот двадцять одна грн 40 коп). 
У решті вимог до ОСОБА_3 відмовити.
В позові до  ОСОБА_4  відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Повне судове рішення складено 29 травня 2020 року.

Суддя-доповідач О.І. Талалай 

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта