У Х В А Л А  
17 червня 2020 року
м. Київ
справа № 369/11463/19
провадження № 61-5488 ск 20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В., 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана адвокатом Аксьоновою Ольгою Леонідівною  на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2020 рокув справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту недостовірної інформації та її спростування, 
В С Т А Н О В И В :
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду у порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту недостовірної інформації та її спростування.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту недостовірної інформації та її спростування задоволено частково.
Встановлений факт недостовірної інформації та спростовано інформацію, яка порушує особисті немайнові права ОСОБА_1 на повагу до його гідності та честі, недоторканості його ділової репутації, що була поширена в мережі Інтернет ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-сайтах ІНФОРМАЦІЯ_8, в статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за посиланням та ІНФОРМАЦІЯ_9 в статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_10» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_11 наступного змісту: 
« Мошенничество, рейдерство , арест, смена политической окраски и «переобувания по ситуации» - весь этот шлейф тянется за ОСОБА_1 еще с   девяностых-нулевых.».
 
В задоволенні решти вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_1 про встановлення факту недостовірної інформації та її спростування та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким вимоги заяви задовольнити.
Постановою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Скасувано рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 жовтня 2019 року в частині задоволення вимог заяви ОСОБА_1 про встановлення факту недостовірності та спростування наступної інформації: « Мошенничество, рейдерство, арест, смена политической окраски и «переобувания по ситуации» - весь этот шлейф тянется за ОСОБА_1 еще с девяностых-нулевых.», та ухвалено в цій частині нове судове рішення.
Відмовлено в задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 про встановлення факту недостовірності та спростування наступної інформації: « Мошенничество, рейдерство, арест, смена политической окраски и «переобувания по ситуации» - весь этот шлейф тянется за ОСОБА_1 еще с девяностых-нулевых.».
В іншій частині рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 жовтня 2019 року залишено без змін.
17 березня 2020 року, засобами поштового зв`язку, до Верховного Суду надійшла касаційна  ОСОБА_1 , яка підписана адвокатом Аксьоновою О. Л.  на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2020 рокуз пропуском строку на касаційне оскарження, в якій скаржник просив скасувати ці судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в цій частині.
Ухвалою Верховного Суду від 07 квітня 2020 року касаційну скаргу                     ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
На виконання вимог вказаної ухвали, Бродський подав уточнену касаційну скаргу, в якій посилається як на підставу касаційного оскарження судових рішень пункти  4 частини 2 статті 389 ЦПК України.
Скаржник посилається на пункт 1 частини 3 статті 411 ЦПК України та вважає, що судом апеляційної інстанції не досліджено оскаржуваний вислів, а саме  « Мошенничество , рейдерство, арест, смена политической окраски и «переобувания по ситуации» - весь этот шлейф тянется за ОСОБА_1 еще с девяностых-нулевых.».
Також, скаржник посилається на пункт 3 частини 3 статті 411 ЦПК України та вважає, що судом апеляційної інстанції необґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання про долучення доказу, а саме копії рішення                                Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2019 року у справі №369/11465/19. Скаржник зазначає, що вказаним рішенням задоволено його заяву про встановлення факту недостовірної інформації.
На підставі викладеного Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою                                                     ОСОБА_1 , яка підписана адвокатом Аксьоновою Ольгою Леонідівною  на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2020 рокуна підставі пункту четвертого частини другої статті 389 ЦПК України.
Верховний Суд, врахувавши предмет позову, характеру правовідносин, складності справи, вважає, що касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити. 
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження).
Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, 
У Х В А Л И В:
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
Витребувати із Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу № 369/11463/19 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту недостовірної інформації та її спростування.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцять днів з дня отримання цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                          В. М. Сімоненко
                                                                                                                     С. Ю. Мартєв
                                                                                                                     Є. В. Петров